168 Tüzetes rész. 



újvári példány. Ez utóbbi két példány szintén megrordűlt kezemen s 

 jó lélekkel állíthatom, hogy mind a kettő Myotis Danbcntouii. 



A Nemzeti Múzeum gyűjteményében a következő hazai termőhelyek- 

 ről van meg : Szamos-Ujvár (gy. Méhely), Fiume (gy. Dr. Lendl 

 Adolf), Budapest (Dr. Cliyzcr-nsk dunaparti lakásába repült be 1898 

 augusztus közepén), Budafok (gy. Bartkó József egy híd alatt) és 

 Sopron (Tómalom, gy. Méhely, 1899 augusztus 26). Mindezeket a 

 példányokat magam vizsgáltam és határoztam meg. 



Eddig ismeretes hazai termőhelyei, a fentebbiek szerint a következők: 

 Sopron, Fiume, Budapest, Bud a fo k, Szamo s -Újvár, Gyekéi 

 tó, Kolozsvár és Nagy-Szeben. 



Úgy látszik, hogy a vizi denevér hazánk nagyobb vízfelületei körül 

 általánosan elterjedt, azonban — tapasztalataim szerint — sehol sem 

 gyakori faj s így nem is csodálkozhatunk, hogy Margó Tivadar Buda- 

 pest faunájában nem említi. ' 



Életmód. 



A vizi denevér álló- és folyóvizek közelében tartózkodik. Legkedve- 

 sebb tartózkodó helyei a düledező, régi falakkal és boltozott csatornákkal 

 vagy fás kerteiíkel szomszédos nagy házi tavak. Sopron közelében — 

 mint 1899 augusztus havában tapasztaltam — a Nagy Tómalort levezető 

 csatornájának kőboltozatában, illetőleg ennek üregeiben tartózkodik. Miután 

 a megelőző napokon észrevettem, hogy a vizi denevér esténkint ebből 

 az alacsony, mindössze talán 70 % magas csatornából jön elő, augusztus 

 27-én lámpával fölszerelve s négykézláb mászva végig bújtam a csatornát 

 és megtaláltam a lyukakat, melyekben a denevérek tartózkodtak. Jelen- 

 létüket elárulta a bejáró lyukak simára koptatott, szennyes-zsíros és 

 minden pókhálótól mentes szája, de az üregek oly mélyre hatoltak a 

 kőépítménybe, hogy kampós drótommal egyetlen példányt sem sikerült 

 előhúznom. Ez a sajátságos tartózkodási hely azért bír ■ némi érdekkel, 

 mert más észlelök szerint „búvóhelyül leginkább odvas fákat (gyümölcs- 

 fákat, hársat, tölgyet, bükköt) ■ szemel ki, melyek a vízben, víz közelében, 

 vagy a víztől távol is állhatnak, ha csak akadálytalanul (pl. réten, széles 

 erdei úton át, vagy széles fasorok közt) juthat hozzájuk a vízről jövet. 

 Sziklaüregekben és épületekben csak kivételesen húzódik meg s akkor 



' A budapesti tud. egyetem állattani gyűjteményében egy állítólag westfáliai szár- 

 mazású himpéldány áll e néven, melyet azonban Myotis Capaccinii-nak ismortcm fel s 

 minthogy ez a faj Wcstfáliában nem fordul elő, \-alószinű, hogy a termőhely téves. 



