Myotis emarginatus. 173 



A vitorlák s a fülek nem épen vékonyak, vastagabbak, mint a vízi 

 denevéren ; áttetszők, öreg állatokon világos vörhenyes-barna, fiatalokon 

 szürkés-barna szinűek. 



A koponya (IX. tábla, o. ábra) gyenge nyiltarajjal ellátott ; az arcz 

 fölíitt meglehetősen magasra domborodó, homloktájéka a falcsontival csak- 

 nem egy szintájba emelkedik. A fogak (IX. tábla, 4 — 7. ábra) száma 38. 

 Az alsó metszőfogak oldalszélcikkd nem egészen félig födik egymást. 

 Valamennyi alsó metszőfog tetőéle — úgy fiatal, mint öreg állatokon — 

 ncgijkarólyú. A harmadik alsó metszőfog tojásdad keresztmetszetű, széles- 

 ségénél valamivel hosszabb s vastagsága alig félakkora, mint a szemfogé. 

 A felső fogsor első (belső) metszőfoga valamivel nagyobb, hosszabb és szé- 

 lesebb a másodiknál (a külsőnél). Mind a kettő kéthcgyü (IX. tábla, 5. ábra); az 

 első fognak a külső, a második fognak a mellső csúcsa apró, a főcsúcsnál 

 sokkal kisebb, egymás közt csaknem egyforma. Minthogy az első fog az áll- 

 kapocs irányában., a második pedig az állkapocs irányára harántul áll, ennek 

 következtében a második fognak kisebbik csúcsa teljesen az elsőnek kisebbik 

 csúcsa mögé kerül. Mindezek a viszonyok azonban csak teljesen ép fogazaton 

 ötlenek fel, mert kopott fogazaton a második metszőfog már rendesen csak 

 egyhegyű.' A felső fogsor két első záp foga öreg állatokon a fogsor 

 vonalában áll s hegyes, de nem igen karcsú. A második zápfog az elsőnek 

 mintegy felehosszát éri el ; szélességben nem sokkal keskenyebb ; az elsővel 

 érintkezik, de a harmadiktól egy Ids köz által van elválasztva; hegye úgy az 

 első, mint a harmadik előzápfog koronaperemén rendesen valamivel túljár. 

 Fiatal állatokon a második zápfog a fogsor irányából észrevehetően befelé 

 nyouiíill (minek következtében az első és harmadik zápfog töve nagyon 

 közel esik egymáshoz), az elsőnek felehosszát is alig éri el s körülbelül 

 csak fél oly vastag, mint az első, tehát sokkal kisebb s e mellett jóval 

 karcsúbb és hegyesebb, mint öreg állatokon ; hegyével a szomszédos kéti 

 fog koronaperemén tetemesebben túljár, mint öreg állatokon ; az elsői 

 hézagfoggal érintkezik, de a harmadik zápfogtól már ilyen korban is^ 

 kicsiny köz által van elválasztva.'^ (Mindez természetesen csak tisztára 



' Az első metszőfog kifelé álló alacsonyabbik csúcsa fiatal állatokon 2 apró csúcsocskára; 

 lehet felliomolva, úg}' hogy ilyen esetekben az első metszőfog tulajdonképen háromhcgyü.j 



- .\ midőn fílasiiis azt mondja, hogy „a második hézagfog (kölni példányokon) 

 rendkivül karcsú és alacsony, körülbelül a két szomszédos fog koronaperemével egy 

 magasságú, alig emelkedik a foghús fölé s kívülről hegyének végső csúcsával is alig 

 látható", — nyilván fiatal (körülbelül az én povilci példányaimmal egykorú) állatok viszo- 

 nyait tartotta szem előtt. S Dobson, ki következőkép nyilatkozik : „Az első hézagfog a 

 fogsorban áll, körülbelül fél oly magas, mint a harmadik ; e két fog töve csaknem érint- 

 kezik. .\ második előzápfog nagyon kicsiny, az elsőnek harmadánál kisebb s a fogsorból 

 befelé nyomult", bizonyára szintén fiatal állaton végezte vizsgálatait. 



