múzeum egylet gyűjteményében borszeszben őrzött eredeti példányon 

 meggyőződtem, nem tartozik ehhez a fajhoz, hanem a közönséges dene- 

 vér (Myotis myotis Bechst.). ' Frivaldszky Imre a Központi Kár- 

 pátok állatai közt sorolja fel, '^ de hogy természetes példányok alapján 

 tette volna, abban nagyon kételkedem. 



A Nemzeti Múzeum gyűjteményében e fajnak négy hazai lelőhelye 

 van képviselve, az egyik B a n k ó (Kassa mellett), honnan Jeittdcs küldött 



' Állitásom igazolására teljesen elegendőnek tartom, ha közlöm Daciay méreteit, 

 melléjük állítva Rlasius körzővel áttett méreteit, mert csakis így lehetséges az összehason- 

 lítás, nem pedig úgy, hogy a "V-ekbcn megadott méreteket a hüvelykekben kifejezettekkel 

 állítjuk szembe, mint Daday teszi. 



Méretek ("^-ben) 



Daday állitó- 



lagos 



Myotis Bech- 



steinii-je 



Bhisius mére- 

 tei a 

 Myotis Bech- 

 steinii-ról 



A szárny átmérője . . 

 Az egész test hossza . 



A fej hossza 



A fark hossza 



A fül hossza 



A fülcsap hossza . . . 

 Az alkar hossza .... 

 A harmadik ujj hossza 

 Az ötödik ujj hossza . 

 A lábszár hossza . . . 



A talp hossza 



A fark szabad vége 



290 

 100 



23 



45 



21 



11 



51 



82 



f)7 



22'l 



11 

 1 



264 

 00-5 



A fentebbi "méretek összehasonlításából láthatjuk, hogy Daday állata általában 

 nagyobb mint Blasius M. Bcchsteinii-je s különösen alsó kiírja és szárnyujjai sokkal hosszab- 

 bak, feje is nagyobb, mindamellett füle sokkal rövidebb, (a fejnél rövidebb !) úgy hogy a 

 Myotis BechsteÍHÍi-ve\ távoU'ól sem egyeztethető, Daday azonban mindezek daczára is azt 

 állítja, hogy „a test egyes részein végzett méréseimnek eredménye is mutat csekély 

 eltérést a törzsalaktól, de ezért a viszonylagos hosszúság mégis egyezik a Blasiits számada- 

 taival !" Én ezt a megegyezést a legjobb igyekezettel sem tudom feltalálni. Daday áUata 

 méreteiben is, egyéb jellegeiben is a közönséges denevér typikus példánya, még pedig, 

 mint az alacsony méreteken kívül a kézközépcsontok s az ujjperczek közt, feláztatott álla- 

 potban jól látható, duzzadt és még különvált porczos diaphysisck elárulják és a csúcsos 

 hegyii, le nem koptatott fogazat is bizonyltja, a közönséges denevérnek fiatal példánya. 



'' Magyar, tud. Akad. Évkönyvei XI (4) 1865, p. 9. 



