Myotis licchstcinii. 18!) 



hc egy példányt, a másik C sa 1 ló kii z - S o m o rj a, hol Kunszt. Károly 

 tanító gyűjtötte 1893-ban, a harmadik Zay-Ugrócz (Trencsénmegye), 

 honnan 1899 márczius 31-én Dr. Laicll Adolf útján 27 példányt kapott 

 a Nemzeti Múzeum s a negyedik Meleghegy (Gömörmegye), hol 

 Dr. LciHÜ Adolf gyűjtött egy példányt 1899. augusztus havában. 



A fentebbi nég>' termőhely arra enged következtetnünk, hogy a 

 nagyfülű denevér hazánknak csupán az cszak-nyuí^ali felföldjein van 

 n/thoii s a l'"üls(")-l)una völgyénél délibb vidékekre talán nem is ereszkedik. 



Éh-íwód. 



A nagyfülű denevér, minden észlelő szerint, a rilka denevérek közé 

 tartozik, melynek elterjedési köre meglehetősen szűk s itt is csak egyen- 

 kint, sőt némely vidékeken nagyon ritkán fordul elő. A leggyakoribb 

 Thüringiában, de itt sem lép fel sehol nagyobb mennyiségben. Kok-nati 

 szerint csak erdőségekben, nagy gyümölcsös kertekben és ligetekben 

 tartózkodik, esetleg ha ezek emberi lakások közelében is fekszenek. Nagy 

 ritkaság, hogy nagyobb csomóba verődik össze s csak Knhl talált 

 13 példányt együtt; annál meglepőbb a zay-ugróczi lelet, hol az erdőörök 

 az ottani várromban 1 1 darabot találtak egy csomóban és 1(3 darabot 

 gyűjtöttek a közeli erdőség odvas fáiban. Búvóhelyéül belül száraz és 

 védett, szűk, fölfelé nyíló bejáróval bíró odvas fákat szemel ki. Némely 

 példányok ily helyeken telelnek át, még pedig olykor a Myotis Nattereri 

 vagy Datíbcntonii társaságában, mások pedig mély várpinczékbe, terjedel- 

 mes aknákba s nagyobb mészkőbarlangok vonulnak s itt, Koch szerint, a 

 leghátsó üregekben húzódnak meg és nagy fülüket egyenesen előre nyújtva 

 egyenkint csüngnek a boltozaton, vagy valami hasadékban. Téli álma 

 szakadatlan és nagyon mély s állítólag április előtt nem merészkedik a 

 szabadba. 



Késő este erdei utak és fasorok közt szokott vadászgatni, de csak 

 enyhe, csendes időben. Röpte alacsony, meglehetősen lassú és nehézkes 

 s nagy füleiről röptében is felismerhető. 



A nősténynek késő tavaszszal egy fia van. A párzás után a nős- 

 tények együtt maradnak, de a hímek szerteoszlanak ; a zay-ugróczi 

 27 példány mindegyike nőstény volt s így a párzás márczius 31-ike előtt 

 folyt le. 



Kolcnali szerint szelíd és nagyon óvatos, Koch szerint czivakodó 

 és harapós. Fogságban jól megmarad, de csak eleven rovarokat fogad 

 el táplálékul s könnyebben szelídíthető, mint a közönséges denevér. 



