192 Tüzetes rész. 



Szárnyai nagyon szélesek. Az ötíkiik ujj töíze valamivel rövidebb 

 mint a negyediké s a negyediké ismét valamivel rövidebb, mint a harma- 

 diké; az ötödik ujj hossza úgy viszonylik a harmadikéhoz, mint 10: 12 s 

 az egész szárny hosszához, mint 10: 24. Az öregvitorla többnyire a talp 

 közepéig terjed, azonban nagyon gyalcran. olykor csak a test egyik olda- 

 lán, csaknem a hüvelykujj tövét éri el ; fiatal állatokon csaknem mindig 

 messzebb terjed, mint a felnőtteken. 



A farkvitorla hátul nagyon tompaszögű s a farknak csak utolsó 

 porczos ízét és a megelőzőnek egy kis részét hagyja szabadon. A sarkantyú 

 rövid, a boka s a fark közti távolságnak mintegy felehosszával egyenlő. 



Lába a test nag\-ságához viszonyítva aránylag iieni nagy, a leg- 

 nagyobb hazai példányokon is csak 14 '% hosszú. 



A test szőrözete csak a törzs közelében terjed a vitorlákra. A sar- 

 kantyú s a farkvitorla hátsó széle csupasz, csupán fiatalabb példányokon 

 találunk itt-ott kiálló szőröcskéket. 



Bundája felül rozsdavörösbe hajló világos sziirkés-barita, alul szeny- 

 nyes-f eltér. Az egyes szőr a test felső oldalán feketés-barna tövű s világos 

 rókavörös hegyű, a test alsó oldalán a tövén hasonló, de a hegye fehér. 



Fülei s vitorlái meglehetősen i'ékonyak, füstbarnák ; fiatalabb példá- 

 nyokon sötet-bamák. 



Koponyája (XII. tábla, 2. ábra) nagy és vaskos s erős nyiltarajjal 

 ellátott ; az arcz fölött kevéssé kidomborodó ; homloktájéka a falcsonti felé 

 enyhén emelkedik s a kettő közt levő, de csak nyomokban kivehető 

 befűződéstől enyhén lejt hátra felé. Hossza 25 '%, legnagyobb széles- 

 sége a nyakszirti tájékon 1 1 5 "'/m, a szemgödrök közt 5 '%• széles, — a 

 felső metszőfogak töve 4 "fc-nyi távolságra áll egymástól. 



A fogak (XII. tábla, 3 — 6. ábra) száma 38. Az alsó fogsor metszőfogai 

 „az állkapocs irányában állnak, úgy hogy csali keskeny éleikkel érint- 

 keznek, de nem födik egymást" — mondja Blasins s csakugyan ez a 

 leggyakoribb állapot, azonban gondosan kikészített koponyákon elég gyak- 

 ran tapasztaltam, hogy az alsó metszőfogak eg_\-mást többé-kevésbbé, 

 nem ritkán felig födik s ilyen esetben a négy középsőnek a tetőéle 

 párvonalas egymással és ferdén áll az állkapocs irányára. Ilyen példányokra 

 bukkantam csallóköz-somorjai, bártfai, vörösvári s más helyekre való állataim 

 közt, ezek mellett azonban ugj-anazon termőhelj-ekre való oly példányaim is 

 vannak, melyeken a metszőfogak oldalszélei csak érintkeznek. A harmadik 

 alsó metszőfog keresztmetszetben ép oly hosszú mint széles s a szemfog 

 felevastagságánál gyengébb. A felső állkapocs második metszőfoga vala- 

 mivel alacsonyabb, de keresztmetszetben határozottan erösebb mint az első. 

 Az első kéthegyű, a második a hátra és kifelé irányuló oldalán kivájt. 



