Eptesicus-ncm. 207 



Megjegyzések a nem törtévielchcz. 



lcSii7-liün (icrrit S. Miller az észak-amerikai „Vespeiiilio" ftiscus 

 Beauvois typusán visszaállította a IJiiiu'-t'élc Vespertilio-nemet s e nembe 

 az emiitett I". fuscus-on és annak európai rokonán a V. scrotintts 

 Sehrcb.-en kívül az európai V. luttrinus L (^ discolor Natt.) és V. bo- 

 rcalis Nilss., valamint az állítólag mexikói származású V. albignlaris 

 Peters nevű fajokat is belesorolta ; más szóval a '.VI tagú fogazat alapján 

 a régi Kcyserling és Blasitis-féle Vespertis alnem összes fajait a még 

 régibb L/'»;íe'-féle Fes/?í,'r^///o-nemben foglalta össze. 



A kérdésnek ilyetén megoldása a prioritás elfogadott törvényei sze- 

 rint mindenesetre helyes, azonban befejezettnek még sem tekinthető, mert 

 a tüzetes vizsgálat arról győz meg bennünket, hogy mindezek a 32 fogú 

 fajok a koponya alkata, a fül és fülfedő alakja, a szárnj'ak szabása s 

 életmód tekintetében is két természetes csoportra oszthatók s e csoportok 

 mindegj'ike egy-egy nem értékével bír. Az egyik csoportba tartozik a 

 fusens és a serotimis, a másikba a mtirimis L. (-= discolor Natt.), a 

 borcalis Nilss. s az albignlaris Peters. Minthogy Linné e két csoport 

 kíizűl a V. mnrinns L. t3'pusán az utóbbira alapította a Vespertilio-r\Qmet, 

 nyilván való, hogy az elsőnek kell új nem-nevet kapnia s leghel\'esebben 

 járunk el, ha visszaállítjuk a legrégibb, a Rafntcsquc-íc\c Eptesicus 

 nevet, mely a V. fusens typusára volt alapítva. 



Gerrit S. Miller az európai V. uinrinns L. (= discolor Natt.) 

 nevű fajt nem ismerte és \gy iv/A sem tudhatta, hogy a PeiersAéXe 

 V. albignlaris ennek egyszerűen téves termőheljaí synonymja, de a 

 Peters-ic\e leírás reprodukálása alkalmával maga is érezte, hogy a V. 

 íilbigiihiris Peters annyira eltér a ftiscus-csoporttó], hogy bátran új 

 alnembe, vagy nembe volna sorozható, csakhogy nem az albignlaris 

 Peters (= iiniriims L.) csoportot kell a L/;/Ht'-félc I V.\7v;7/7/tí-nemből 

 kiküszöbölni, mert hiszen ennek épen a nuirinns L. a typusa, hanem 

 a fnscns csoportot kell kiközösíteni és új névvel ellátni. 



Az Eptesicns-uein főjegyei. 

 Nagytér metil, zömíiktestű állatok, vaskos fejjel, széles és rövid 

 arczorral s közepesen Mdnzzadó pofamirigyekkel. Füleik különállók, hosszú- 

 kás háromszögnek ; hegyük elég csúcsosaii kerekített ; a fejnél rövidebbek, 

 hegyükkel csak az orrlynkig érnek. Fülfedőjük hosszúkás, szélességénél 

 legalább kétszer hosszabb, egyenes, fölfelé keskenyedő, hegyén tompán 

 kerekitell. Szárnyaik testük nagyságához képest rövidek és szélesek. A har- 

 madik ujj tnize kevéssel hosszabb az ötödikénél. Az ötödik ujj hossza a 



