harmadikéhoz s az egész szárny hosszához úgy viszonylik, mint 10 ; 13'5 — 

 14 : 27 — 27'5 Az öregvitorla (plagiopatagitini) nem terjed egészen a 

 hüvelykujj tövéig. A farkvitorla (nropataghím) a fark két ittúlsó csigolyáját 

 hagyja szabadon. A sarkantyúkarély (epible-ma) rendkívül keskeny. A láb 

 nagy s a talp tövén egy nagy és mindegyik külső ujj tövén egy-egy 

 kisebb, kerekded gimió van. A fark a törzsnél hosszabb. Bundájuk egy- 

 neniüeii füstbarna szinű, alul világosabb. 



Koponyájuic nagy és vaskos, de valamivel nyújtottabb, mint a 

 Vespertilio-íé\éké; szélessége úgy arán_vlik a hosszához, mint 10: 19. 

 A fejtető széles és lapos, profilban az orrcsonti hézagtól kezdve csaknem 

 egyenes vonalban, lejtősen emelkedik a nyakszirtcsontig, mert az agytok 

 csak kevéssé emelkedik ki az arcz fölött ; a nyakszirtcsonti tájék a homlok- 

 csonti tájéknál magasabb. A szemgödör mély, elül meglehetős élesen 

 határolt, mert a foranien anteorbitale és a szemgödör közt többé- 

 kevésbbé éles duzzadás lép fel. A felső állkapcsok elül annyira szétválnak, 

 hogy a fejváz a felső szemfogak közt csaknem oly széles, mint a szem- 

 gödrök közt. A homlokcsontok előtt az orrcsontok találkozásán hosszúkás 

 teknőszerű horpadás s az arcz mindkét oldalán a felső állcsont és a 

 megfelelő orrcsont találkozásán ismét egy-egy kerekded mélyedés \ehetö 

 észre. A nyíltaraj (crista sagittalis) a homlokcsontok között gyenge, de 

 hátrafelé erősödik s a nyakszirtcsonti tarajjal találkozik. A nj'akszirtcsonti 

 taraj (crista occipitalis) jobb és balfelőli ága hegyes szögben találkozik s 

 a nyíltarajjal együtt kontyalah'iau nyúlik hátra felé. A külső nyakszirt- 

 csonti nyújtvány (proc. paroccipitalis) hátsó csúcsa hosszabb és hegye- 

 sebb, mint a Vespertilio-wQmhQn, külső felülete pedig mélyen kivájt. 



Fogképletük : 



. 2^2 1 — I 1—1 3—3 „„ 



• -iT-. = ^=r' P'^ -2=ir' "^ ^í=¥- = 32. 



A felső metszőfogak párosan állnak és középütt széles hézag által 

 vannak elválasztva. A felső fogsorban csak 1 — 1, az alsóban 2 — 2 egy- 

 hegyű előzápfog \'an, A felső fogsor utolsó zápfoga mellső-hátsó irányban 

 nagyon összenyomott. 



Anyaméhjük (uterus) egyszerű. 



Az Eptesicns-nem tagjai szárnyaik alkotásának megfelelően alacsonyan 

 s lassan repülnek. Esténkint későn jelennek meg ; hűvös és szeles idő- 

 járás iránt nagyon érzékenyek. Évente egy fiat szülnek. Mindezekben a 

 Myotis-nemYíez közelednek úgy, hogy a Myotinák-ió\ a Vespertilioninák- 

 hoz átvezető, átmeneti csoportúi tekinthetők. 



Fajaik az északi félgömb mérsékelt tájait lakják. Magyarországon e 

 nemet az egyetlen kései denevér (Eptesiciis serotinus Schreb.) képviseli, 

 melynek legközelebbi rokona az észak-amerikai Eplesictis fnscns Beauvois. 



