F.ptesiciis serolinus. 20Í) 



Az Cí^vctlcn niagyarorszáfíi faj a kih'ctkező főjegyek alapján ismer- 

 hető tel : 



A fül külső széle a szájrés vonalában ered. 

 A fülfedü hosszúkás, fölfelé keskenyedő, 

 hegyén elég csúcsosan kerekített, legna- 

 gyobb szélessége külső szélének a közepe 

 alá esik. Sarkantyúkarélya rendkívül kes- 

 keny. Az alsó metszőfogak félig födik egy- 

 mást. Az első felső metszőfog kétszernél 

 is hosszabb és sokkal szélesebb, mint a 

 második. Kiterjesztett szárnyainak hossza 

 340 — 362 "lm, az alsókar hossza 51 — 54"% E. scroliiuis Schrcb. 



1.). Eptesicus serotinus Schreh. 

 Kései denevér. 



(XIV. tábla). 



Syiinuyiiu'lk. 



W'spcrlilio s^-rotiinis S, eh r ebe \\ Sáiigeth. I. 1775, p. 1()7, tab. 53; 

 C. melin, Linné Syst. Nat. I. 1788, p. 48; K u h 1, Annal. Wetterau. 

 Naturk. I\'. 1819, p. 45; Desmarest, Mámmal. 1820, p. 137, tab. 33, 

 lig. 4; Bonaparte, Icon. Fauna Ital. 1832, fasc. XXI; Selys- 

 Longchamps, Fauné Belge, 1842, p. 23, tab. I. fig. 10; C.iebel, 

 Odontographie, 1855, p. 12, tab. IV, fig. G. a— b ; Sáugeth. 1859, p. 940; 

 Sch legel. De Dieren van Nederland, 1862, p. 32; Altum, Forstzool. 

 1872, p. 28. 



W'sjviiilio noctnhi Geoffroy (nec Schreber), Ann. Mus. Hist. 

 Nat. N'lll. 1806, p. I!t3, tab. 47, fig. 



VcspcrUlio iiinriiiiís Pa Has, Zoogr. Rosso-Asiat. 1780, I. p. 121. 



Vespertüio isabcllimis T c m m i n c k, Monogr. Mámmal. II. 1835 — 40, 

 p. 205 (fide Dobson); Dobson, Bull. Soc. Zool. 1881, fig. 



Vcspcrtilio liircoiininiis Eversmann, Bull. Moscou, 1840, p. 21 ; 

 üiebel, Sáugeth., p. 941. 



Vespertüio mirza Filippi, Viaggio in Persia, 1865, p. 342. 



Vesperngo serotinus Keyserling & Blasius, Arch. f. Naturg. 

 1839, p. 313; Wirbelth. Europ. I. 1840, p. 49; Wagner, Suppl. Schreber 

 Sáugeth. V. 1855, p. 732; Blasius, Fauna Deutschl. 1857, p. 76, 

 fig. 51, 52; Fatio, Fauné Vertébr. Suisse, 1. 1869, p. 79; Dobson, 



Mihelv : Magyarország denevéreinek nionograpliiaja. 1'* 



