ki ' s a kezeimen megfordult pékiányok beigazolták, hogy Daday a faj- 

 ban nem tévedett. Biclz Ede a maga részéről a következű erdélyi termő- 

 helyeket állapította meg : Nagy-Szeben, Brassó, az egész B a r c z a- 

 ság és Teke.^ 



A Nemzeti Múzeumban a következő termőhelyek vannak képviselve: 

 Budapest (Ludoviceum, 1 843, Dréher István gyűjt.), Budapest 

 (Városliget, dr. Madarász Gyula gj'űjt.), - B u d a, B e r e 1 1 3' ó - U j f a 1 u, 

 Brassó (Méhely Lajos gy.), Nagy-Csömöte (Vasmegye, Méhely 

 Lajos gy.), Puszta-Szt. -László (Zalamegye, gy. Méhely Lajos), 

 Z il a h (Szilágymegye, a szabadban gyűjtötte Benkő Gábor, 1 899. deczem- 

 ber 31-én), Meleghegy (Gömörmegye, gyűjt. dr. Lendl Adolf, 1899. aug.). 



Az erdélyi muzeum-egj'let kolozsvári gyűjteményében a Daday-gyií]- 

 tötte példányok foglalnak helyet, termőhelyük : Szilágy-Somlyó, Alsó-Szőcs 

 és Tövis. 



A budapesti tudomány egyetem állattani intézetében nincs magyar- 

 országi példány s ez teszi érthetővé, hogy néhai Margó Tivadar nem 

 vette fel Budapest faunájába, noha a kései denevér a Városligetben s 

 annak környékén nagyon gyakori. 



Életmód. 



A kései denevér inkál:ib alföldi, semmint hegyi alak ; előfordul ugyan 

 a hegyes vidékeken is, de mindig csak szórványosan és csekély száiuban, 

 holott a síkság alkalmas pontjain, így a budapesti Városligetben és annak 

 környékén tömegesen lép fel s különösen május havában és szeptember 

 második felében valósággal rajzik esténkint. Ezen felfogás mellett szólnak 

 az irodalmi adatok is, a mennyiben Svájczban Fatio szerint meglehetősen 

 ritka, Kolcnati szerint az észak-morvaországi hegyvidéken soha sem hatol 

 624 méternél (2000') magasabbra s ugyanilyen magasságig emellvedik Koch 

 szerint a Harz-hegységben és habár {Blasitis szerint) a Déli-Alpokban e 

 magasság kétszeres szintájában is előfordul, mégis kételkedem Aofjw»-nak 

 abban az állításában, hogy Árvamegyében Zuberecz vidékén „a leggyako- 

 ribb" denevérfaj volna, annyival inkább, mert a Nemzeti Múzeumnak át- 

 engedett gyűjteményében nincs meg ez a faj. 



Saját megfigyeléseim s Altiim tapasztalatai szerint is leginkább szabad, 

 fás terekben és kertekben bŐN-ellícdő nagy városokban és falusi nagy 



' Orvos-Termcszettud. Értesítő X (3) 1885, p. 272 és Magy. tud. .Akad. Értek- 

 1887, p. 19, 22. 



'' Verh. Siebenbürg. Ver. 1888, p. 21. 



