Meleg tavaszi estéken tisztán látni, mint hullatja le a magasból a bogarak 

 kemény részeit s hallani, mint ropog a préda a fogai alatt. 



Táplálékául mindenféle rovar szolgál, főképen a cserebogár, szita- 

 kötők s — Alftuii megfigyelései szerint — nagy valószinűséggel a búcsújáró 

 lepke is, miért is az erdőgazdagság szempontjából fölötte hasznos. KoJc- 

 nati és Koch tapasztalatai szerint késő őszszel a pókokat szedegeti le a 

 falakról. Kocyan állítólag arról g;\'őződött meg, hogy a padláson tartogatott 

 szalonnát és füstölt húst sem veti meg(?). 



Mint neve is mutatja, esténkint nagyon későn, valamennyi rokona 

 közt a legkésőbben mutatkozik. Fatio szerint alkonyat után egy órával, 

 Kolcnati szerint csak késő alkonyatkor, Altnm szerint derült időben pon- 

 tosan egy óranegyeddel később hagyja el rejtekét, mint a törpe denevér, — 

 a zivatart megelőző borús estéken azonban a szokottnál korábban, mintegy 

 félórával előbb kezd vadászni s ilyenkor még a rendesnél is jóval ala- 

 csonyabban repül. Én 1899. augusztus Ll-én a vasmegyei Nagy-Csömöte 

 község szélén pontosan 8 órakor lőttem egy szép himpéldányt s minthogy 

 a nap 6 óra 54 perczkor nyugodott le, denevérem egy órával és hat 

 perczczel napnyugta után jelent meg. 



A hűvös és szeles időjárás iránt nagyon érzékeny s ilyenkor egy- 

 általában nem mutatkozik, vagy — Koch szerint — legfeljebb ódon romold 

 falai közt vadászgat s a falakról szedegeti le a pókokat és rovarokat. 



Tavaszszal későn, átlag május elején hagyja el téli szállását s 

 Kocyan állítása, mely szerint „tavaszkor az első, őszkor az utolsó", teljesen 

 hamis. 



Téli szállását a hideg ellen nagyon jól védett helyeken, leginkább 

 régi épületekben, olykor nagyon mély faodvakban, sőt, némelyek szerint, 

 gödrökben üti fel. Ily helyeken rendesen mélyen behúzódik a hasadékba 

 s csak nagyon kivételesen csüng szabadon. Úgy téli, mint nyári szállásán 

 magánosan, másod-, vagy harmadmagával telepszik meg, mert harapós 

 természeténél fogva nem keveredik össze más fajokkal és saját faja- 

 belieivel is ritkán képez tizenkét tagúnál számosabb társaságot. Téli álma 

 szakadatlanul mély és hosszú. 



Párzása későre esik ; egy hát, Koch szerint, május végén, sőt gyakran 

 még későbben, Kocyan szerint azonban már május közepén szüli meg. 

 E tekintetben is a Myotis-nem fajaira emlékeztet, noha nem épen ritkán két 

 fia van. Minthogy fiai későn születnek s korán kezdik meg téli nyugvá- 

 sukat, azok közé a ritka denevérek közé tartozik, melyeknek fiai a téli 

 nyugvás megkezdésekor még nincsenek teljesen felnőve. 



Szívós természeténél fogva sokáig birja a fogságot. Kellemetlen 

 szagot, Desniarest ellenkező állítása daczára sem tapasztaltam rajta. Szelíden 



