N 



Vespertilio liorcalis. 223 



Lc'inis. 



Az északi denevér Icüzcpcs nagyságú fajaink cgyilce ; a teiiértorkú 

 denevérnél {Vesperlilio murinus L.) kisebb. Kiterjesztett szárnyainak 

 hossza 252 — 270 %«, egész testhossza 82 — 101 '%>, mely méretből 

 34 — 46 %' esik a f;irk-ra ; alsó karja Híi — 40 '"/'« hosszú. 



Füle (XV. tábla, 1. ábra) tojásdad háromszögű, a fejnél WA-idcbb, 

 előre nyújtott hegyével csaknem eléri az orr csúcsát. Belső széle a fiil- 

 bordával együtt, a fülfedő belső szélének töve fölött, kerekített lebeny- 

 nyel kezdődik, mely csakhamar kifelé fordul és szabályos ívben fut a fül 

 szélesen tompított csúcsa felé. Külső széle a szájziig magasságában, a 

 szájzugtól mintegy 3 '"/m-nvire ered ; mintegy a fül felemagasságáig egyen- 

 letesen domborodik, azután meglehetős mélyen behorpad s enyhe hullám- 

 ban halad a kissé kiugró fülcsúcsig. A fül belső) oldalán 5 — (j harántrcilő 

 vehető észre. 



.A fülfedő (X\'. tábla, 1. ábra) egyenes, meglehetősen rövid, fiíjfeié 

 eleinte szélesedő, hegye felé azonban enyhen keskenyedő s a csúcsán tom- 

 pán kerekített ; ' csúcsával alig görbül befelé. Legnagi^'obb szélességét 

 külső szélének a közepe fölött, azonban belső szélének a közepe alatt éri 

 el s külső szélének tövén apró, háromszögű fogat visel. Külső széle erő- 

 sen domború, a belső egyenes, vagy csak a csúcs alatt kissé homorú. 



Szárnyai közepes hosszúságúak és meglehetősen keskenyek. Az ötö- 

 dik ujj tőize csak valamivel rövidebb, mint a harmadiké, vagy negyediké. 

 Az ötödik ujj hossza úgy aránylik a harmadikéhoz, mint 10 : 13 (pon- 

 tosan, mint 10: 1311 — 13"40 — 13"46) s a szárny egész hosszához, mint 

 10 : 27-5— 28-6 (pontosan, mint 10 : 27-55— 28— 38-03). A törzshöz szo- 

 rított alsó kar a szájzugig ér. 



Lábai elég nagyok. Talpa hároniszíigű, közepén szabálvtalanúl rán- 

 czolt, tíivén egy nagyobb, kerekded s mindegyik külső ujj tövén egy-egy 

 kisebb gnnióval ellátott. 



A fark a fej és tílrzs együttes hosszánál riJvidebb, azonban a törzs- 

 nél hosszabb, csaknem oly hosszú, mint az alsó kar. 



Az öregvitorla a hüvelykujj tövéig terjed. .\ farkvitDrla a farknak 

 két utolsó csigolyáját hagyja szabadon. A sarkant\úkarél\- tisztán ki\-ehetr), 

 nohíi általában kevéssé kiugró. ' 



' Egészljen véve — mint már Kolcnati helycsen jegyzi meg az ő Anihlyolus 

 airatus-ánil — tompahegyű, hasas szikéhez (skalpell) hasonlit. 



" Minthogy Kolenati az ő Amblyoius atratus-it abba a csoportba (Ableiiiatida) 

 helyezi, melynek szerinte egyáltalán nincs sarkantyúkarélya, ellenben az északi denevérnek 

 határozott sarkantyúkarélya van, a szakemberek soha sem merték az Amblyotus atratus-i 



