Vespertilio muriniis. 231 



Lábai elég nagyok (?■;') í) "Ím hosszúak). A lábujjak az egész láb 

 hosszának mintegy három negyedét teszik. A talp közepe szabálytalanul 

 ránczolt, tövén egy nagy kerekded s mindegyik külső ujj tövén egy Idsebb 

 gumóval ellátott. 



A fark a fej és törzs együttes hosszánál ríividebb, azonban a tiirzs- 

 nél valamivel hosszabb, az alsó karnál többnyire rövidebb. 



Az öregvitorla a hüvelykujj tövéig terjed. A farlívitorla a fark utolsó 

 izét s a megelőző csigolyának legalább a felét hagyja szabadon, gyakran 

 a két teljes utolsó csigolyát. A sarkantyúkarély (epiblema) kevéssé kiugró. 



A szőrözet a törzsről jó messzire ráterjed a vitorlákra, még pedig 

 az öregvitorla felső és alsó oldalán a felső kar közepétől a térdig húzott 

 vonalig, a farkvitorla felső oldalán a negyedik farkcsigolyáig, alul azonban 

 az egész farkvitorla finom szőrözettél borított, mely a fark mentén meg- 

 lehetősen sűrű. 



Fiüei és vitorlái vastagbürüek, sötét barna-feketék. Bundája a test 

 felső oldalán sötét-barna alapon fehér dérrel befuttatott, alul ugyanolyan, 

 szürkés-fehér dérrel belepett. Az áll és a fül alja sötét feketés-barna s 

 többnyire feltűnő éles vonalban válik el a torok sárgás-fehér színétől. 

 A Vespertilio nmrinus L. minden más denevérfajtól könnyen és biztosan 

 megkülönböztethető fehér torka alapján, mely fiatal állatokon ugyan 

 szennyes-fehér, sőt szürke is lehet, azonban soha sem teljesen sötét. 

 Számos öreg példányon a törzs két oldala s a lágyék és a czombok tájéka 

 is túlnyomóan fehér. Az egyes szőr töve sötét fekete-barna, végső negyed- 

 része levegőtartalmú, miért is a test felső oldalán sárgás-fehér ; a test 

 alsó oldalán hasonló tövű, de végső harmada szürkébe hajló fehér. A fiatal 

 állatok sokkal sötétebb szinezetűek, egészben szürkés-feketék s a szőrök 

 csúcsa szennyes szürkés-fehér. 



Koponyája (XVI. tábla, 2. ábra) meglehetősen zömök, előlrül hátra- 

 felé fokozatosan csaknem egy vonalban emelkedő ; falcsonti tájékán a 

 legmagasabb. A tarajok találkozása helyén csak a nyakszirti taraj erő- 

 sebb, a nyiltaraj elmosódott. A koponya hossza 15'5 %<>, legnagyobb 

 szélessége (a nyakszirti tájékon) 9 %n, a szemgödrök közt 4 "% széles 

 a felső szemfogak töve 3"5 '"/m-nyire van egymástól. 



Fogazata (XVI. tábla, 3 — 8. ábra) ?>2 fogból áll. Az alsó metsző- 

 fogak Blasius és más szerzők szerint oldalszéleikkel csak érintkeznek, 

 azonban az én tapasztalataim szerint gyakran többé-kevésbbé födik egy- 

 mást. ' A harmadik alsó metszőfog kerekded háromszögű s kereszt- 



' Satitnin az ő kaukázusi példányát, azon az alapon, hogy az alsó metszőfogak 



neíii állnak az állkapocs irányában (tehát félig-meddig födik egymást), nem meri határo- 



