250 Tüzetes rész. 



Vadászterülete az erdő, erdők széle s erdei tisztások ; olykor, külö- 

 nösen alkonyatkor, nagy forróság és szárazság idején erdökörnyezte vizek 

 fölött is röpköd. Én magam erdős, hegyes vidéken az országutakat sze- 

 gélyező nagy nyárfák körül is láttam röpködni, igy Toplicza mellett 

 Krassó-Szörény megyében 1899 június 20-án este nj^olcz órakor, hol két 

 példányt le is lőttem. Olykor tanyák és majorságok körül is vadászgat ; 

 így 1897 augusztus 27-én a vasmegyei Lukácsháza nagy gazdasági 

 udvara fölött röpködött két példány, melyből egyet lelőttem. Ugyanott 

 augusztus 30-án a nagy nyárfákkal szegélyezett luczernás fölött szállon- 

 gott két példány, melyből egyet nagy magasságból sikerült lelőnöm. 



A korai denevér hosszú, keskeny és nagyon hegyes szárnyainál 

 fog\'a az összes fajok közt a legjobb repülő. Nagyon könnyed, rendkívül 

 gyors és módfelett ügyes röptét utolérhetetlenül merész és villámgyors 

 fordulatok jellemzik. „Sebes, csaknem remegő szárnycsapással, szinte 

 megdöbbentő gyorsasággal kering a legmagasabb fák sudara körül, 

 hol ide, hol amoda kanyarodva, majd széles, zegzugos vonalban üldöz 

 egy-egy rovart, majd minden szárnycsapás nélkül több lábnyira suhan 

 tova, hogy egyszerre csak több lábnyira lecsapva, egy pillanat múlva 

 ugyanott folytassa félbeszakított röptét", — mondja találó jellemzéssel 

 Altiini. 



Esténkint nagyon kován, gyakran már néhány órával napnyugta 

 előtt jelenik meg s így nem egyszer a ragadozó madarak támadásának 

 is kiteszi magát, igaz, hogy nem sokat koczkáztat vele, mert még a 

 fecskét is elérő, sebesröptű hosszúszárnyú sólyom (Falco snbbntco L.) 

 sem férkőzhetik hozzá. Nyaranta sokszor már délután öt óra tájban ott 

 csapong nagy magasságban a levegőégen s \'ersen3't vadászgat a fecs- 

 kékkel. Derült őszi napokon — Kolcnatí szerint — már délután három 

 órakor röpdös. Az erdőben mintegy 60 — 100 méternyi magasságban szál- 

 long a legnagyobb fák sudara fölött s épen azért oly hasznos, mert oly 

 szintájban vadászgat, hol rovarpusztító apró madaraink csak elvétve for- 

 dulnak meg. Hideg, nedves és zivataros idő kevéssé zavarja vadászatá- 

 ban, ilyenkor — mondja Koch — mindössze is valamivel későbben jelenik 

 meg. Az én tapasztalataim szerint azonban a hűvös időjárás tetemesen 

 késlelteti esteli megjelenését ; így 1 899-ben a hűvös júniusi estéken úgy 

 a palicsi erdőben, mint a kazáni szorosban és Topliczán csak V48 — 8 

 órakor láttam megjelenni ; 1899 augusztus 27-én pedig este 6 óra 45 percz- 

 kor jelent meg a vasmegyei Lukácsháza gazdasági udvarán. Ugyancsak 

 ■'/47-kor jelent meg augusztus 30-án is, borús, de csendes és meleg idő- 

 ben, azonban szeptember 1-én \iharos eső idejében egyetlen példány sem 

 iíHt elő. 



