Pipistrcllus pipistrelliis. 263 



Vcsprrlilio iiiiinilissimns S c h i n z, Europ. l''auna, lS4r), p. i). 



Vcspcrtilio niiiriinis G V ;iy. Magáz. Zool. & Botan. 11. KSoS, p. 41)7. 



Kcrivoula ,!,<risriis Cray, .Annál. & Mag. Nat. Hist. X. 1842, p. 208. 



.\Liinnii;<> pipislirlhis Kolcnati, Sitzungsber. Akad. Wien, XXIX 

 (lU) I.S,")S, p. l-ilU, lig. 8; Jahreshcfte máhr.-schles. Ges. 1859, p. 74; 

 Kuch, Jahrh. \-er. Nassau, 18(32—1863, p. 487. 



Xaniiiigü iiiinntissinnts K ölen a ti, Sitzungsber. .Akad. Wien XXX'lIl 

 (3) 1858, p. 246 et XXIX (10) 1858, p, 334, tig. 7; Jahreshefte m;ihr.- 

 schles. Ges. 1859, p. 77. 



I 'csperiigo pipislirlliis K e y s e r 1 i n g & B 1 a s i u s, Arch. f. Naturg. 

 1839, p. 321 ; Wirbclth. Europ. 1840, p. 48 ; Wagner, Supplem. Schre- 

 ber Sáugeth. I. 1840, p. 506, tab. LIV ; \', 1855, p. 730; Kornhuber, 

 Synops. d. Sáugeth. 1857, p. 41 ; Blasius, Fauna Deutschl. 1857, p. 61, 

 fig. 39, 40; Fatio. Fauné Vertébr. Suisse, I. 1869, p. 61; Fitzinger, 

 Sitzungsber. Akad. Wien LXII, 1870 (Juli-Heft) p. 33; Dobson, Catal. 

 Chiropt. 1878, p. 223; Trouessart, Naturaliste (VI) 1884, No. 6H, 

 p. 539, fig. 18, 19; Daday, Magyar tud. Akad. Értekez. XVI (7) 1887, 

 p. 30; Trouessart, Catal. Mámmal. I. 1897, p. 113. 



Vcsperiigo pipistrelliis var. inacroplcrns J e i 1 1 e 1 e s, Verh. zool.- 

 bot. Ges. Wien 1862, p. 250. 



Vcsperugo minutissiiiins Fitzinger, 1. c, p. 42. 



Vcsperitgo Nalhiisii Daday (nec Keys. & Blas.), 1. c., p. 28 

 (sec. 2 spec. typ !). 



Vcxpcrugo Kiihlii Daday (nec Natterer), 1. c, p. 32 (sec. 6 spec. 



typ!). 



Leírás. 



A törpe denevér faunánk legkisebb denevére. Kiterjesztett szárnyai- 

 nak hossza 195 — 227 '"%, egész testének hossza 65 — 80 '"/>», mely méret- 

 ből 28—36 "% esik a farkra; alsó karja 30—32-5 %» hosszú. 



Arczorra széles és tompa, az eleven állaton — mint Jeitteles találóan 

 mondja — csaknem bulldogszerű, a mennyiben két oldalt fekvő pofa- 

 mirigyei nagyon kiduzzadnak. A veseképű orrlyukak az arczorr csúcsán 

 elül s kissé féloldalt nyilnak. 



Füle (XIX. tábla, 1. ábra) kicsiny, kerekded háromszögű, széles- 

 ségénél jóval hosszabb, de az arczorr csúcsát nem éri el teljesen. A fül 

 belső széle a fülbordával eg^'ütt a fülfedő belső szélének tövén ered, 

 csakhamar széles, térdalakú gömbölyéssel fordul kifelé s egyenletes, eny- 

 hén donihorodó i\-ben halad a fül tompán kerekített csúcsáig ; a térd- 

 alaku hajlásról külön kötőhártya ered, mel3' a fület a fejtetőhöz kap- 



