278 Tüzetes rész. 



szabadon. A sarkantyú a boka s a fark közti távolságnak mintegy fele- 

 hosszát éri el s hátsó szélének első negyedében (a bokától számítva) 

 erősen kikanyarodó és mindinkább elkeskenyedő, erőteljes sarkaiityú- 

 karclylyd! (epiblema) ellátott. A fark a törzsnél hosszabb, de aránylag 

 rövidebb, mint a törpe denevéré. 



Lábai magukban véve kicsinyek ugyan, azonban a törpe denevéréinél 

 mindig jóval nagyobbak, mert 7 — 9 '%• hosszúak, holott a törpe denevéréi 

 csak 5 — 6 ™/m-nyiek. E jellegre Fatio figyelmeztetett először ' s Dobson 

 nem mond eleget, midőn egyszerűen azt állitja, hogy a lábak kicsinyek 

 (,,feet small"). 



A faj különös ismertető jegye az aránylag igen nagy, illetőleg 

 nagyon vastag, lágy és lecsüngő hímvessző (pcnis). Erre a jellegre 

 Dobson mutatott rá először, ^ ő azonban mindössze a penis rendkívüli 

 hosszúságát emeli ki, mely „az állat nagyságához képest sokkal nagyobb, 

 mint bármely más denevérfajon s ezt a Jityina (praepntinm) túlságos 

 fejlettsége hozza magával". Dobson-nak e szavai nem fejezik ki a teljes 

 igazságot s a három legközelebbi rokonságban álló Pipistrellns-ía] 

 (abramns, pipistrellns, Natlitisii) megkülönböztetésére semmikép sem 

 elegendők. A P. Natliusü hímvesszeje (XX. tábla, 1 1 . ábra) nemcsak 

 hosszabb, hanem sokkal vastagabb is, mint a P. pipistrellns-c (XIX. tábla, 

 11. ábra), melylyel különben megegyezik abban, hogy mind a kettő lágy 

 és monycsontot (os priapi) nem tartalmaz, eltér azonban a P. pipistrellns-étól 

 abban, hogy teste rövidebb szőrrel borított, lecsüngő fitymája- ellenben 

 hosszú, durva szőrrel megrakott és hátoldalán széles, hosszanti barázdá- 

 val átszelt, melynek két széléről tetőzetesen egymásfelé hajló egyenes, 

 merev szőrök erednek. A P. Natlinsü hímvesszeje 8 — 9 '"/«>, a P. pipi- 

 strellus-é 6 — 7 "%» hosszú. Ez utóbbi faj hímvesszeje két oldalról erő- 

 sebben befűződött, teste — különösen a fityma felé — nagyon hosszú 

 szőrrel borított, fitymája kisebb s nem lecsüngő. Mindezekétől nagyon 

 feltűnően különbözik az indiai P. abratnus hímvesszeje (XXI. tábla, 

 8. ábra), mely mind a három fajé közt a leghosszabb (9'6 — 10 %«), azonban 

 még a P. pipistrellns-énál is vékonyabb s a benne rejlő monycsont 

 következtében mereven felálló ; teste csak a fitymán hosszabb szőrű s 

 a fitymából kiálló makkcsúcs (glans penis) íüatt a hasoldalon visel hosz- 

 szanti, csupaszszélű, sekély barázdát. 



A fejet és a két szem közt levő arczrészt közepes hosszaságú, sűrű 

 szőrözet borítja ; a fülek előtt, a szemek körül és az arczorr végén csak 



' Fauné Vertébr. .Suisse, liSKÜ, p. 114. 

 - Catal. Chiropt. 1878, p. 227. 



