Az első biztos adatot 'jfcittfk's-nek köszönhetjük, ' ki Kassa körnj'é- 

 kéről (Bankó és O p á c z k a) két példány birtokába jutott s minthogy 

 az elsőt maga BlasUis határozta meg, a faj hiteles megállapításához szó 

 sem férhet. A hazai irodalomban még Daday Jcnö és Biclz Ede munká- 

 latai révén van nyoma, ezek az adatok azonban tévesek. Daday Jenő 

 ,, Vesperugo Nallmsii" néven előbb Kolozsvárról és Zilahról, ^ majd csak 

 Kolozs\'árról ^ sorolta fel és írta le, azonban a kezemen megfordult mind- 

 két példányban a törpe denevért (P. pipistrelhis) ismertem fel. Daday- 

 nak az adatait Bielz is átvette német nyelvű dolgozataiba'' s legújabban 

 Troiicssart is felvette emlőskatalógusának függelékébe, " természetesen a 

 nélkül, hogy Daday eredeti példányait megvizsgálta \'olna. Biclz Ede az 

 erdélyi gerinczesekről 1888-ban kiadott katalógusában nemcsak Daday- 

 nak két téves adatát adja vissza, hanem Röiiicr (iynla brassói tanárra 

 való hivatkozással még egy új termőhelyivel ( B r a s s ó) is megtoldja, de 

 hogy ez az adat mennyiben hiteles, azt nem \nlt alkalmam kideríteni. 



A Jeitk'h's-féle egyetlen hiteles adatot a Nemzeti Múzeum g_\'űjte- 

 ménj-e alapján a következőkkel egészíthetem ki : S e 1 m e c z b á n y a 

 (gyűjt. Rokosz István 1851 július 9-én; a példány P. pipistrdlits-nak 

 volt határozva); Budapest, Zugliget (gyűjt. dr. Madarász Gyula 

 1896 szept. 12-én; a példány nem volt meghatározva); Tátrafüred 

 (gyűjt. Stetter 1847; a példány P. pipisttrlliis-nak volt határozva); 

 Körtvélyes, Pozsonymegye (gyűjt. Kunszt Károly 1894 szept. 7-én; 

 a példány P. pipistrtiliis-nak volt határozx'a) ; P a 1 i c s (gy. Klapka Illés 

 1899 június 23; 4 példány 18i»!) október 30. és 4 példány 1900 április 20.); 

 Sziget-Csép (Csepel sziget, gy. Cerva Frigyes 1900. április 24.). 



Az eddigi tapasztalatok alapján azt icell hinnünk, hogy a durva- 

 szárnj'ü dene\-cr hazánkban csak nagyon szór\'ányosan lép fel s így van 

 ez más ország(]l<han is, mert például Koch kiemeli, hogy Nassauban sokkal 

 könnyebb öt-hatszáz törpe denevért szerezni, mint egy P. Xathtisii-t, ^ 

 Rcgalia pedig ötszáz törpe denevér közt csak egy durvavitorlájú dene- 

 vért talált.' 



Figyelemre méltó, hogy hazánkban eddig csak a U u n a - T i s z a 

 k ö z é r ö 1 ismerjük. 



> Verhandl. zool.-bot. Ges. Wien, XII, 1862, p. 250. 

 ^ Orvos-Természettud. Értesítő X (3), 188."), p. 273. 

 ' Magy. tud. Akad. Értekez. XVI (7), 1887, p. 28. 



* Verhandl. Sicbcnhürg. Ver. XXXVI, 18S(i, p. 78 ús XXXVIII, 1888, p. 22. 



* Catalogus Manimalium, Berolini 1899, fasc. VI. .\ppendix, p. 12(1.5. 

 '■ Jahrb. Ver. Nassau, 1862—63, p. 486. 



' .Annál. .Miis. Genova, 1886, p. 458. 



