I'ipistrclhis Natluisii. 285 



EL-IIUÓJ. 



A durvavitoi-lájú denevér Blasiiís és Fatio szerint leginkább a laká- 

 sok körül, a házak közt s az utczákon röpköd, azonban fás kertekben 

 S a falvak közelében levő crdnk szélén is csapong; KoLiiliIí lakatLin 

 épületek ablaktáblái és redőnyei niíigött, gercntiák kíizt, faodx-akban és 

 fakéreg alatt találta ; Koch szerint lakott helyek kíirül rí'ipk'íid, esténkint 

 olykor a megvilágított szobába is betéved, nappal a Falak és gerendák 

 hézagaiban rejtőzik, fás kertekben és erdőiszéleken pedig a lazán elálló 

 fakéreg alatt húzódik meg. A hazai példányok tarti'izlcodásái-ól csupán 

 Khipk'ű Ilh's és Ci-rva Frigyes közlései révén \'an tudoniiisoin. Klaplia 

 egy példányt a palicsi fürdő közelében ákáczfa kérge alatt fogott, a t(Jbbit 

 ug\'anott rciptébcn lőtte ; Ccrva Frigyes Sziget-Csépen nyárfának a kérge 

 alatt fogta. 



Kiieli kiemeli, hogy a dur\-a\-itorIájii dene\'ér a tíirpe denev'érnél 

 sokkal ritkább s hogy még sohasem észlelték ennek társaságában. ' Lehet- 

 séges, hogy ez a két faj vidékenliint laizárja és luiyetlesiti egymást s 

 s hogy alRildi tájakon inkább a P. Xatliitsii, hűvösebb, dombos-hegyes 

 vidékeken pedig inkább a P. pipistrelliis honos. Erre a véleményre az a 

 tapasztalatom ösztöníiz, hogy pl. X'asmegye és Sopronmegye különbíizö 

 pontjain meglehetősen bőven tal;iltam a törpe denevért, azonban egyetlen 

 durvavitorlájú denevér sem \-oIt l<rizrittük, ellenben Klapthi Illés Palicsn'il 

 kizárólag s küir)nb(")ző időben a dur\'a\'itorláJL'i denevért küldíitte be. 

 l\neli is abban a nézetben \'an, hogy a síkságon s mélj^ehb fekvésű 

 v(')lgyekiien gyakoribb, mint a hegységben, habár már nagy magasságban is 

 észlelték, igy Blasins szerint a felső Harz városaiban s a Szt.-Gotthardon 

 és Fűtio szerint a i\lagas-Engadine-ben mintegy 1800 méter kíirül. P>s 

 még sem hallgathatom el, hogy Cerva Frigyes Sziget-Csépen úgy a 

 tíirpe, mint a durvavitorlájú denevért gyűjtötte ; igaz, hogy különböző 

 helyen és különböző időben. Múlt őszszel háza padlásán a törpe denevért, 

 e tavaszszal pedig nyárfa kérge alatt a durvavitorlájú denevért fogta."'' 



A hegységben \'aló tartózkodását Koleiiati a faj vándorlásával hozza 

 kapcsolatba, e szerint tehát — mondja Koch — a síkságon s a völgyek- 

 ben tartaná téli álmát s csak a melegebb évszakban vonulna fel a hegyek 

 kcizé, őszszel pedig visszatérne az alacsonyabb fekvésű helyekre. Sze- 

 rintem ez a föltevés nem igen valószínű, mert a durvavitorlájú denevér 



1 Jahrb. Ver. Nassau, 1802— (>3, p. 484. 



* .A példányok, melyeket magam határoztam meg, a Nemzeti Múzeum gyűjteményt 

 annak. 



