I'ipisticlliis aliraimis. 287 



W-spcnigo Akokouiuli Ki tx. inger, 1. c, p. 80. 



Vcspcrngo coroniinidcUciis l'"itzingcr, 1. c, p. (Sü. 



Vcspcrngo imbricatiis V\X/.'\\\í:í,c\\ 1. c, p. Sö ; Pctcrs (llutton) 



Proc. Zool. Soc. London 1S7'_\ p. 707. 



Vcspcrugo micropiís Petcrs (Hu tton), I. c, p. 708. 



Vcspcrngo Blytltii Wagner, op. cit., p. 74'i. 



Leírás. 



.\y. intliai tíirpe denevér nagyság tekintetében a mi törpe denevérünk- 

 kel egyezik meg. Kiterjesztett szárnyainak hossza 225 — 231 '"%, testé- 

 nek egész hossza 7') — 79 ""'lm, mely méretből 38 '"/m esik a farkra ; az 

 alsó kar hossza 325 — 33'3 '"/m. 



Arczorra széles, vaskos és tompa ; pofamirigyei kiduzzadok. 



Füle (XXI. tábla, 1. áhra) tojásdad háromszögű, szélessége hosszá- 

 nak két harmadát teszi, elnre nyújtott hegyével az arczorr csúcsáig ér. 

 Egész szabásában a P. Nathitsii fülére emlékeztet, de valamivel kisebb 

 (12 — 123 "%n hosszú). Külső .széle valamivel a szájzug vonala alatt ered 

 s csaknem egyenletes domborulatban halad a fül csúcsáig, csupán felső 

 harmadában horpad be alig észrevehetően, — csekélyebb mértékben, 

 mint durvavitorlájú denevéren. A fül belső széle a fülbordával együtt a 

 fülfedő belső szélének tövén ered, csakhamar térdalakú gömbölyödéssel 

 fordul kifelé és egyenletes, lapos ívben halad a fül tompán kerekített 

 csúcsáig. A fül külső széléről egy rövid, a fül csúcsa felé tartó ráncz 

 hasad le s négy, a fülfedő felső fele felé haladó harántredő ered róla. 



A fülfedő (XXI. tábla 1. ábra) egész szabásában és nagyságában 

 a törpe denevéréhez hasonlít, csak egy kissé szélesebb. Hegyével kissé 

 befelé görbült skalpellhez (bonczolókés) hasonlít; külső széle domború, a 

 belső kissé homorú ; fölfelé enyhén keskenyedő, hegyén tompán kere- 

 kített s kissé befelé görbülő. Szélességénél mintegy háromszor hosszabb, 

 hegyével a fül közepéig, a fül külső szélén levő csekély horpadással 

 egy magasságig emelkedik ; legnagyobb szélessége úgy külső, mint 

 belső szélének közepe alá esik. Külső szélének tövén egy kis fogalakú 

 lebeny két hord. 



Szárnyai hosszúak és karesítak. Az ötödik ujj tőize valamivel nivi- 

 debb, mint a harmadiké. Az ötödik ujj hossza úgy aránylik a hariiiaili- 

 kéhoz, mint 10: 14 s az egész szárny hosszához, mint 10:28. 



Az öreg\'itorla a hüvelykujj tövéig terjed. A farkvitorla csupán az 

 utolsó, csíikevényes farkcsigolyát hagyja szabadon. A sarkantyú (epiblema) 

 erőteljes. A fark a törzsnél hosszabb. Lál^ai aprók, Ö — 6'5 "lm hosszúak, 

 oly nagyok, mint a tilrpe denevéréi. 



