Mitiinptcnis SLltreibcrsii var. bh-pofis Leche, Proc. Zool. Soc. 1884, 

 p. ö3. 



Minioptcrus dasythrix P'itz inger, 1. c, p. 14. 



Minioptcriis tibialis Tonies, 1. c, p. 126. 



Minioptcrus anstralis (part.) Tonies, 1. c, p. 12.i. 



Trilatitus blcpotis Gray, Ann. & Magáz. Nat. Hist. 1842, X, 

 p. 258. 



Leírás. 



A hosszüszárnyú denevér a közepes nagyságú fajok közé tartozik. 

 A hazai példányok kiterjesztett szárnyainak hossza 314 — 330 '"/'"; az egész 

 test hossza 105 — 111 %>, mely méreth(31 53 — 58 %i esik a farkra; az 

 alsó kar 45 — 46 '"Z™ hosszú. 



Füle (XXII. tábla, 1. ábra) sokkal rövidebb a fejnél; széles, szög- 

 eiéin kerekített háromszögű. A fül belső széle mintegy a szemet az orr- 

 lyukkal összekötő vonal magasságában ered a fülborda tövéről és csak- 

 hamar hirtelen, kerekded fordulattal halad a csaknem derékszögűén 

 kerekített fülcsúcsig ; térdalakú fordulata alatt lehágó börpereniet bocsát a 

 fejtetőre. A fül külső széle magasságának felső harmadában, a fül csúcsa 

 alatt kissé behorpad s azután szabálj'os domborulattal halad a szájzug 

 felé, melynek közvetlen közelében ér véget. A fülkagyló belső szinén 

 két, vagy három harántredő \an. 



A fülfedő (XXII. tábla, 1. ábra) egész hosszában csaknem egyforma 

 széles, tompán kerekített hegye felé nagyon kevéssé keskenyedik. Egészben 

 enyhén sarlóalakú: hegyével kissé befelé görbíti. Belső széle homorú, a 

 külső domború; tövén nagyon apró kiszökelés van, igíizi lebenykét azon- 

 ban nem fejleszt. Hossza szélességének kétszeresénél is nagyobb. 



Szárnyai nagyon hosszúak és keskenyek. Az ötödik ujj tőize rövi- 

 debb, mint a negyediké, vagj- a harmadiké. Az ötíidik ujj hossza úgy 

 aránylik a harmadikéhoz, mint 10: 17 s az egész szárny hosszához, mint 

 10 : 30. Az ujjak alkata rendkívül jellemző, a mennyiben a harmadik ujj 

 harmadik íze a második íznek háromszorosánál is hosszabb s még a 

 negyedik ujj harmadik íze is jó másfélszer hosszabb a iiuisodiknál. Ezek 

 a sajátságok semmiféle más fajon sem ismétlődnek. 



Az öregvitorla a bokáig terjed, de gyakran nem éri el egészen. A 

 farkvitorla a fark hegyét teljesen körülzárja. ' A sarkantyúnak nincs 

 karélya. 



' Bidz téved, a mikor azt írja, hogy a fark hegye '1 voiialnyira (- 4'^ ™/m) áll ki 

 a farkvitorlábúl. Fauna d. Wirbelth. 18."jtí, p. ().). 



