Miniopterus Schreibersii. 297 



s az ottani példányok alapján irta le Nallcrcr 181í)-ben a Kitltl-fé\e 

 nionographiában. Azóta hazán]\nak nagyon sok helyen eszlelték. Pclciiyi 

 az orvosok és terniészetvizsgálók temesvári vándorgyűlésén mutatott he 

 egy példányt, melyet Kubinyi Fcrciicz 1834-ben az Al-Dunán a \'etc- 

 ráni barlangban fogott volt.' Ugyancsak Petényi 1841-ben és 184()-ban 

 rengeteg mennyiségben találta az aggteleki barlangban, 1845-ben pedig 

 az ab al ige ti (Baranyamegye) és 1854-ben a pizsniczei, fericsei 

 és fonáczai barlangokban (Biharmegye) fedezte fíil. - Bicl--: Ede a 

 h o lu (I r (■) d - a 1 m á s i (Udvarhelymegye) barlangból mutatta ki, hol ak-kcir- 

 tájt nagy mennyiségben tartózkodott. •' Frivaldszky János az aggteleki 

 barlangban a közönséges denevértől (Myotis myotis Bechst.) különálló, 

 szerteszórt kisebb csomókban találta s Biharmegyében P e s t e r e-E s k ü 1 1 ö 

 második barlangjában is ráakadt ; ^ a bánáti barlangok során megjegyzi, 

 hogy „a Veteráni barlang szinte a Schreibers denevérének szolgált ezelőtt 

 lakhelyéül, utóbbi időben azonban ottlétemkor nem volt fellelhető". Fri- 

 valdszky Imre a bánsági hegyvidék barlangjaiból és sziklaüregeiből cinliti, 

 mely helyeken gyakorinak mondja. ' 



Margó Tivadar Budapest ki^-nyékén az Orbán hegy agyagos 

 gödreiben s a Hárshegy kisebb barlangjában meglehetősen nagy mennyi- 

 ségben találta s megjegyzi, hogy a pesti oldalon hiányzik.'' Második- dol- 

 gozatában azt oh'assuk, hogy n fajt Budapest környékén 1878 április 

 2-án a N a g y - H á r s h e g y barlangjaiban a Rhinolophus enryale, Flecotiis 

 auritiis és Myotis myotis társaságában fedezte föl.' Margó lehetségesnek 

 tartja, hogy „e faj csak újabb időben terjedt el Budapest vidékéig, mely 

 föltevés mellett az állatok élénksége, sebes kitartó röpte és életszivóssága 

 is látszik szólni", ez azonban bizonyosan nem áll, mert, mint alább fogjuk 

 látni, Kolcnati már 1860-ban hazánk számos északi pontjáról sorolta fel. 

 Daday Jenő a következő termőhelyekről mutatta ki : Kolozsvár, 

 S o b o r s i n, Déva, h o m o r ó d - a 1 m á s i barlang, t a p o 1 c z a i bar- 

 lang és Nagy-Szeb en ;'* az erdélyi muzem-egylet gyűjteményében 

 az ezen helyekről való példányok mai napig is megvannak. Második dol- 



' .-\ magyar orvosok és természetvizsg. IV. nagygyül. munkál. Pesten lcS44, p. 10. 



- Új Magyar Múzeum, IV. évf. XI. lűz., 1854, p. 431. 



'■' Fauna d. Wirbelth. Siehenbürg. 1856, p. 6. 



' Mathem. és Természettud. Közlemények, III. k. 18()5, p. 22, 32. 



■■' Mag;)', tud. Akad. Évkönyvei, XI. (4), 1865, p. 24. 



" Budapest és környéke .... 1879, p. 315. 



' .Magyar orvosok és természetvizsg. XX. nagygyül. műnk. 1880, p. 254. 



~ Ürvos-Természttud. Értesítő, X. 1885, p. 273. 



