BEVEZETÉS. 



Az állattani irodalom 1897-ig a földi kutyáknak csak egy faját 

 ismerte és fogadta el, jelesül a Pallas leírta Spalax typhlus-t. Nord- 

 mann ugyan már 1839-ben megkísérlette egy második, nagyobb fajnak 

 (Spalax Pallasii) a felállítását, minthogy azonban ez az állítólagos faj 

 csak az előbbinek nagyon öreg, lekopott fogú példányaira volt alapítva, 

 sohasem honosodott meg az irodalomban. Hasonló sorsra jutottak 

 Nordmann későbbi fajai is, a Spalax leucodon és a Spalax xanthodon, 

 valamint a Spalax diluvii ; a PENNANT-féle Podolian Marmot és Erxleben 

 Glis zemni-]e pedig már csak felismerhetetlen leírásuk miatt sem nyer- 

 hettek polgárjogot, úgy hogy a PALLAS-féle Spalax typhlus-nak több 

 fajra való felbontása teljesen meghiúsult. 



Annál nagyobb volt tehát a szakkörök meglepetése, a midőn Dr, 

 Nehring Alfréd, a berlini mezőgazdasági főiskola akkori tanára, 

 1897-ben a PALLAS-féle Spalax lyphlus helyébe nyolcz új fajt vezetett 

 be az irodalomba, 1 a melyek névszerint a következők voltak : Sp. 

 microphthalmus Güld., Sp. giganteus Nhrg, Sp. typhlus Páll. var. 

 hungaricus Nhrg, Sp. priscus Nhrg, Sp. kirgisorum Nhrg, Sp. Ehren- 

 bergi Nhrg, Sp. aegyptiacus Nhrg és Sp. intermedius Nhrg. Egy évvel 

 később azután bővebben ismertette fajainak némelyikét s pótlólag 

 leírta a boszniai és herczegovinai Sp. monticola-t. 2 Ugyanakkor önálló 

 fajjá emelte a Sp. hungaricus-t 3 s az előbbi sorozatot a Sp. graecus- 

 szal egészítette ki, 4 majd pedig 1902-ben a fossilis Sp. Fritschi-vel 

 tetőzte be. 5 



1 Nehring, Sitz.-Ber. Ges. naturforsch. Freunde Berlin, 1897. 



2 Nehring, 1. c, 1898. 



3 Nehring, Zoolog. Anz., 1898, p. 479. 



4 Nehring, 1. c, p. 228. 



5 Nehring, Sitz.-Ber. Ges. naturf. Fr. Berlin, 1902. 



Méhely L. : A földi kutyák fajai. 



