Ekként rövid idő alatt tizenegy új Spalax-ía] jutott az irodalomba, 

 e mellett pedig a PALLAS-féle Sp. typhlus az elsőbbség szabályának meg- 

 felelően beleolvadt a korábban leírt GÜLDENSTÁDT-féle Sp. microphthal- 

 ;;/2/s-ba. 



Nehring fejtegetéseit nagyon különféleképen fogadta a szakközön- 

 ség. Egyes szakférfiak, így Sordelli, 1 Anderson és Winton, 2 kételkedtek 

 az új fajok jogosultságában, mások ellenben magukévá tették Nehring- 

 nek az álláspontját, így Satunin K. A., a ki az előbb felsorolt tizenegy 

 fajt még egy tizenkettedikkel (Sp. Nehringi Sat.) toldotta meg. 3 Mind- 

 amellett a szakférfiak többsége mély hallgatásba burkolódzott, mert 

 mindenki érezte, hogy a kérdéshez csak nagyon gazdag, a földi kutyák 

 egész elterjedési körére kiterjedő vizsgálati anyagnak nagyon beható 

 tanulmányozása alapján lehet érdemlegesen hozzászólni. Azóta tizen- 

 két esztendő múlt el, de Nehring munkái mai napig is nélkülözik a szak- 

 szerű bírálatot ; az ő álláspontja mai napig sincs sem megerősítve, sem 

 megdöntve s az általa bevezetett Spalax-í aj ok mindekkoráig nagy 

 kérdőjelként lebegnek a zoológia láthatárán. A lefolyt tizenkét esztendő 

 ugyan nem volt teljesen meddő, mert Miller G. S. 1903-ban új fajnak 

 írta le a dobrudzsai Spalaxot (Sp. dolbyogeae Mill.), 4 amelyet azután 

 Kowatscheff 1906-ban ismét a Sp. typhlus fajtájává szállított le, 5 

 Satunin K. A. alkalmilag ama nézetének adott kifejezést, hogy a 

 NEHRiNG-féle Sp. giganteus a GÜLDENSTÁDT-féle Sp. microphthalmus-szal 

 egyesítendő, 6 én magam pedig kimutattam, hogy a Nehring leírta Sp. 

 priscus nem Spalax, hanem egy új nembe tartozik, a melyet Prospalax- 

 nak neveztem el, 7 mindazonáltal ezek a kisebb lélekzetü hozzászólások 

 semmikép sem döntötték el a Nehring felállította fajok sorsát. Ebben 

 a kérdésben egyes, alkalmilag kiragadott alakok megbeszélésével nem 

 lehet világosságot gyújtani s csak valamennyi alak összehasonlító vizs- 

 gálata nyújthat alapot jogos vélemény megformálására. 



Alapjában ilyen gondolatokkal fogtam hozzá 1902 nyarán a Spalax- 

 fajok tanulmányozásához, a mire nemcsak a kérdés érdekessége, hanem 

 a Magyar Nemzeti Múzeum meglehetősen gazdag s feldolgozásra váró 



1 F. Sordelli, Atti della Societá Ital. di Se. Nat., 1899, p. 4. 205. 



2 Anderson & Winton, Zoology of Egypt : Mammalia, 1902, p. 

 :! K. A. Satunin, Zool. Anz., 1898, p. 314. 



* G. Miller, Proc. Biol. Soc. Washington, XVI, 1903, p. 161. 



5 Kowatscheff, Verh. zool.-bot. Ges. Wien, LVI, 1906, p. 605. 



6 Satunin, Mitteil. d. Kaukas. Mus. III, 1907, p. 163. 



~> Dr. Méhely Lajos, Prospalax priscus (Nhrg), a mai Spalaxok pliocaen- 

 kori őse; M. Tud. Akad. Math. és Természettud. Köziem., XXX, 1908, p. 243. 



