26 



ép oly erőteljes, mint a Microspalaxoké, de többnyire távolabb fekszik 

 a nyakszirti bütyök felső szélétől. A csecssziklacsont rövid és széles. 

 Az alsó állkapocs izületi árka aránylag keskeny. A külső hangjárat 

 hosszabb és tágasabb, mint a Macrospalaxoké ; keresztátmérője öreg 

 állatokon 2'5 — 4*1 mm. hosszú. A toroknyújt vány vaskosabb, mint a 

 Microspalaxokon ; a csecsnyújt vány gyönge fejlettségű. A szárnycsonti 

 gödör nagy, szélességénél nem sokkal hosszabb, a szemgödör felé még 

 nyitottabb, mint a Microspalaxoké. 



Az alsó állkapocs korona-fogmedri vájulata a Microspalax okéhoz 

 hasonlóan szűk és csúcsosan kerekített, azonban egyes alfajokon (Sp. 

 monticola turcicus és Sp. mont. dolbrogeae) már hosszabb és szélesebben 

 kerekített. A korona-bütyök váj ulat és a korona-fogmedri vájulat közt 

 levő, hátul a belső nyeregbe beleolvadó izomvályu elül szűk és kifelé 

 nincs éles határa, mert a korona-fogmedri vájulat éle lekerekített. 1 

 A fogmedri nyújt vány jóval magasabb s a metszőfog foggödrétől mérve 

 rendszerint valamivel hosszabb a bütyöknyújtványnál. A bütyöknyújt- 

 vány rézsútosan hátra- és befelé irányul. A szögletnyújtvány szabadon, 

 szárnyalakúan terpeszkedik el az alsó állkapocs testétől ; hegye a fog- 

 medri nyújtvány töve mögé esik s hátulról tekintve alacsonyabb a 

 bütyöknyújtványnál. A külső nyereg alacsonyabban fekszik a belsőnél, 

 de már magasabban, mint a Microspalaxoké. 



A felső metszőfogakon soha sincs zománczborda, de az alsókon 

 minden állandóság nélkül egy vagy két zománczborda lehet kifejlődve. 

 A második felső zápfog első zománczszigete rendszerint a külső zománcz- 

 redő elülső öbléből jön létre. A harmadik felső zápfog rágólapja meglett 

 korában csak egy, középső, kezdetben háromöblű zománczszigetet visel. 

 A két első alsó zápfogat fiatal korában két belső zománczredő jellemzi, 

 de ezek hátulsóját többnyire már nagyon fiatal korában is zárt 

 zománczsziget helyettesíti. A harmadik alsó zápfog fiatal és középkorú 

 rágólapja még rendszerint S-alakú s egy külső és egy belső zománcz- 

 redő által bemetszett, azonban egyes alakokon a belső zománczredő már 

 nagyon rövid és keskeny (Sp. monticola monticola) , másokon pedig már 

 teljesen elenyészett (Sp. hungaricus hung. és Sp. hung. transsylvanicus) . 

 A felső zápfogak három gyökere még szabad is lehet, de különféle módon 

 és fokban össze is olvadhat, sőt egyes gyökereik másodlagosan szét is 

 ágazhatnak ; ennek megfelelően háromüregű fogmedreik is két-, vagy 

 együregűekké, másfelől azonban négygödrűekké is válhatnak. Az alsó 



1 Egy esetben, a Sp. mont. dolbrogeae ciulnitai példányán, kifelé meglehe- 

 tősen éles szélűnek találtam. 



