40 



A homlokcsontok (ossa jrontalia) orrtövi nyújtványa (processus 

 nasobasalis) erőteljes, hegyes és oly h ossz ú, hogy idősebb pél- 

 dái ivókon az orrtövi lyuk elülső szélével esik egy irányba ; az 

 orr-állközti nyújtvány (processus intermaxülo-nasalis) az előbbinél 

 sokkal rövidebb s rendkívül vékony ; néha egy még rövidebb, jelenték- 

 telen orrközti nyújtvány (processus internasalis) is előfordul. A homlok- 

 orrcsonti varrat (sutura jrontonasalis) zegzugos lefutású, egészben véve 

 e 1 ő f e 1 é h o m o r u 1 ó, széles W-alakú. 



A falcsontok (ossa parietalia) fiatal példányokon n a g y o k, de 

 meglett példányokon sem sokkal kisebbek; idősebb példá- 

 nyokon rövidek és szélesek, elülső két oldalsarkuk közt c s a k 

 valamivel keskenyebbek, mint a mily szélesek a lambda- 

 varraton s oly rövidek, hogy elülső hegyük messze a homlok- 

 szoros mögött marad. Egyenként az idősebb példányokon meg- 

 lehetősen négyszögűek, két külső oldalukon nagyon kevéssé 

 kikanyarítottak, sőt gyakran kifelé domborodóksa 

 középvonalban nagyon rövid nyújt ványt bocsátanak a két hom- 

 lokcsont közé ; e mellett csak valamivel hosszabbak, mint 

 a mily szélesek a lambdavarraton. 



A felső nyakszirtcsont (os supraoccipitale) rövid, mindig sokkal 

 rövidebb, mint a fal- és a homlokcsont együttes hosszúsága és 

 jóval rövidebb, mint az orrcsont. Rövidségének következtében 

 a koponyának a harmadik felső zápfog fogmedri szélétől mért magassága 

 még öreg példányokon is kétszernél többször (2'20-szor) 

 foglaltatik a lambdavarrattól az orr csúcsáig terjedő hosszúságban. 



Az orrtövi lyuk (foramen infraorbitalc) nagy, oldalról tekintve 

 alacsony, széles-tojásdad ; felül szélesebb, lefelé kevéssé keskenyedő. 



A könycsont (os lacrymale) sohasem bocsát felülről látható nyújt- 

 ványt. 



A járomív (arcus zygomaticus) felülről tekintve fiatal és öreg pél- 

 dányokon lapos domborulatú, az orrtövi lyuk felé fölhágó ága k e s- 

 k e n y, tövén keskenyebb, mint az orrtövi lyuk felső része. 



A külső hangj árat (meatus auditorius externus) aránylag nagyon 

 tágas; keresztátmérője öreg állatokon 3 mm. hosszú. 



A száj padláslyukak (foramina incisiva) rövidek, hátsó végük 

 távolról sem éri el a járomcsonti nyújt ványok alsó ágának hátsó szélét 

 összekötő vonalat. A felső szájpadlás elülső része l mindig sokkal 



1 A felső szájpadlás elülső részének nevezem a felső metszőfog 

 alveolusától a szájpaclláslyuk hátsó széléig mért távolságot. 



