46 



még a syriai var. kit gisorum-on (VI. tábla, 3. rajz) is állandó szabály- 

 szerűséggel ismétlődik. 1 



M. 1. inf. Ennek a fognak a rágólapja a rendelkezésemre álló leg- 

 fiatalabb fokon egy elülső patkóalakú s egy hátsó, nagyjában vesealakú 

 részből áll, a mely két rész meglehetősen vastag nyéllel van összekap- 

 csolva, úgy hogy a fogat egy külső és két belső zománczredő 

 jellemzi (14. rajz). A két belső redő erőteljes, csapalakú nyújtvány 

 által van egymástól elválasztva. A fejlődés folyamán elsőben is a hátsó- 

 belső redő kezd zománczszigetté alakulni (15. rajz), a miben csakhamar 

 az elülső-belső redő is követi, csakhogy nagyon sajátságos módon, a 

 mennyiben legmélyebben fekvő része önálló zománczsziget alakjában 

 fűződik le, külső része pedig egy ideig még nyitva marad (16. rajz). 

 Erre azután teljesen zárt zománczszigetté lesz a hátsó-belső redő s az 

 elülső-belső redő külső része is bezáródik (17. rajz), míg legvégül két- 

 ségkívül a külső redő is zománczszigetté alakul. Ennek következtében 

 az öreg fogon négy zománczsziget jöhet létre, s ez nem- 

 csak a palesztinai példányokon, hanem a var. aegyptiacus-on (VI. tábla, 

 12. rajz), sőt még a syriai var. kir gisorum-on (VI. tábla, 2. rajz) is hatá- 

 rozott szabályszerűséggel következik be. Mindazonáltal nem lehetetlen, 

 hogy a mikor a külső redő is zárt zománczszigetté alakult, akkor az 

 elülső-belső redő külső részéből lett kicsiny zománczsziget már lekopik, 

 s ebben az esetben csak három zománczsziget maradna vissza. 



M. 2. inf. A legfiatalabb fokon a rágólap alkata elvben ugyan- 

 olyan, mint a megelőző zápfogé, azonban a hátsó-belső redő kez- 

 detben hátrább fekszik (18. rajz) és általában megcsappant, mert 

 hamarább lesz zománczszigetté (19 — 21. rajz) s a 

 belőle létrejött zománczsziget hamarább enyé- 

 szik el, úgy hogy a meglett fogon már nincs meg (22. rajz). Az 

 elülső-belső és a külső zománczredő egy-egy tartós zománczszigetet 

 hoz létre. 



M. 3. inf. Az ifjúkori rágólap alapszabása ugyanolyan, mint az 

 első vagy a második zápfogé, azzal a különbséggel, hogy a hátsó- 

 belső redő már tetemesen megcsappant és soha- 

 sem válik zománczszigetté (23 — 28. rajz). A külső s az 

 elülső-belső redő itt is egy-egy tartós zománczszigetet hoz létre. 



1 Némelykor ugyan más fajok harmadik felső zápfogán is találunk két 

 zománczszigetet, ezek azonban sohasem oly nagyok és mindig más módon jön- 

 nek létre. 



