70 



nevezek. Ebben az esetben meglettkorú harmadik felső zápfogának 

 rágólapján már csak egy, középső zománczszigetnek kellene lennie. 



A kérdés eldöntése rendkívül érdekes s megérdemelné, hogy az 

 Antelias-barlangban és környékén behatóbb kutatásokat végezzenek. 



5. Spalax monticola Nehringi Sat. 

 Spalax Nehringi Satunin, Zoolog. Anzeiger, XXI, 1898, p. 314, fig. 1 — 3. 

 A vizsgálat anyaga. 



1. Fiatal nőstény koponyája. Az állatot Satunin K. A. fogta a Zor 

 hegyen (Eriwan-kormányzóság) . A berlini állatorvosi főiskola tula dona. 

 A Spalax Nehringi cotypusa. 



2. Felnőtt példány koponyája ugyanonnan. Satunin K. A. tulaj- 

 dona Tiflisben. 



3. Öreg hímpéldány koponyája Kasikoporan környékéről. A tiflisi 

 múzeum tulajdona. A Spalax Nehringi Sat. typusa. 



A koponya bélyegei. 



A koponya (I. tábla, 2. és XXXI. tábla, 15. rajz) köze p e s 

 n a g y s á g ú n a k mondható ; a kasikoporani koponya egész hosszú- 

 sága ugyan 50/4 mm., ez azonban kétségkívül rendellenesen nagy pél- 

 dány, 1 úgy hogy inkább a Zor-hegyi felnőtt példány koponyája tekint- 

 hető a fajra jellemzőnek, ennek egész hosszúsága pedig 

 csak 51*8 mm. 



Arczorra hosszú és aránylag keskeny; az állközti 

 csontok elején kevéssé befűződött, egész hosszúságában egy- 

 forma szélesnek látszik, de felnőtt példányokon mégis k ö z e p e t á j á n 

 a legszélesebb; az orrtövi lyukak közt csak v a 1 a m ivei 

 keskenyebb, mint a tövén. 



1 Ez a koponya egyébként is rendellenes fejlődésű, mert alaphosszúsága 

 rövidebb, mint a lambdavarattól az orr csúcsáig terjedő távolság, a minek 

 pedig épen a fordítottja jellemzi az összes Spalax-loxm&ksit, — ezenkívül járom- 

 íveinek eleje az orrtövi lyukak előtt túlságosan kiduzzadó s a felső nyakszirtcíont 

 túlságosan meredeken csap le. 



