71 



Orrcsontjai elül szélesek, hátrafelé mintegy felehosszú- 

 ságukig hirtelen keskenyedők s innen kevéssé keskenyedve mennek 

 a homlokcsontokig, de hátsó felükben is meglehetősen szélesek. 

 A felnőtt példányokon hátul ép oly hosszúak, mint az áll- 

 közti csontok ; az orrtövi lyukak hátsó szélét összekötő vonalon 

 mindig túljárnak; hosszabbak, mint a homlok- és a 

 falcsont együttes hosszúsága. Az állközti csontokkal alkotott varrat- 

 j ukon nyoma sincs a Sp. Ehrenbergi-n és a Sp. monticola armeniacus-on 

 előforduló ideglyukaknak. 



Homlokcsontjai hosszú, csaknem az orrtövi lyuk elülső 

 széléig terjedő orrtövi nyújtványt bocsátanak, úgy hogy a homlok- 

 orrcsonti varrat e 1 ő f e 1 é homorúi ó. A homlokcsont elülső széle 

 sem az állközti és az orrcsont, sem pedig a két orrcsont közé nem 

 bocsát nyújtványt. 



Falcsontjai keskenyek és meglehetősen hosszúak; 

 két elülső oldalsarkuk közt jóval keskenyebbek, mint a mily 

 szélesek a lambdavarraton ; elülső hegyük nem éri el a homlok- 

 szorost. Egyenként körülbelül trapézalakúak ; két külső oldaluk m é- 

 lyen kikanyarított; jóval hosszabbak, mint a mily 

 szélesek a lambdavarraton. 



Felső nyakszirtcsontja rövid; sokkal rövidebb, mint a 

 fal- és a homlokcsont együttes hosszúsága, vagy mint az orrcsont. 

 Rövidségének következtében a koponya magassága még öreg példányo- 

 kon is legalább kétszer (2 — 2'25-szor) foglaltatik a lambda- 

 varrattól az orr csúcsáig terjedő hosszúságban. 



Orrtövi lyukai közepes nagyságúak, kerekded-három- 

 szögűek, aránylag valamivel szűkebbek, mint a Sp. Ehrenbergi-éi. 



Köny csont ja felülről sohasem látszik. 



A járomív felülről tekintve laposan domborodó; az orrtövi lyuk 

 felé felhágó ága széles, aránylag szélesebb, mint a Sp. Ehrenbergi-é. 



A külső hangjárat tágas; keresztátmérője 3*3 — 3*5 mm. hosszú, 

 tehát a nagyobb koponya daczára is valamivel szűkebb, mint a Sp. 

 Ehrenbergi-é. 



A száj padláslyukak rövidek és keskenyek; hátsó végük 

 nem éri el a járomcsonti nyújtványok hátsó szélét összekötő vonalat. 

 A felső szájpadlás elülső része rövidebb a hátulsónál ; csak ép oly 

 hosszú, mint a száj padláslyuktól az inycsonti nyilas hátsó széléig ter- 

 jedő távolság. 



Az inycsont hátsó széle mindig jóval hátrább esik, mint 

 a két harmadik fogmeder hátsó szélét összekötő vonal s a középvonalban 



