78 



bek és alacsonyabbak, úgy hogy a fogmedrek élesen határolódnak 

 körül, - - tisztábban és élesebben, mint a Sp. Ehrenbergi var. kirgi- 

 sorum-on. 



Mindezek a változások oly simán csatlakoznak a Sp. Ehrenbergi 

 szervezeti fokozatához, hogy teljesen világossá teszik a közöttük fenn- 

 forgó legbensőbb rokonságot. Csupán egy bélyeg, nevezetesen a har- 

 madik felső zápfog központi zománczszigete tekintetében tárul elénk 

 valami teljesen új, a Miciospalaxok körében elő nem forduló 

 jelenség, a mely azonban alaposabb nyomozás mellett nagyon egyszerű 

 magyarázatot nyer. Tudjuk ugyanis, hogy a Sp. Ehrenbergi eme fogának 

 ifjúkori rágólapja egy elülső, nagyon meggörbült, szűk- és hosszúöblű, 

 patkóalakú szakaszból s egy hátsó, nagyjában félholdalakú részből áll, 

 a mely később nemcsak a belső s külső szélén, hanem a rézsútos 

 tengely irányában is összeolvad egymással s ekként két 

 nagy, tojásdad, egymás mögött fekvő zománczszigetet hoz létre (V. 

 tábla, 8 — 13. rajz). A Sp. m. Nehringi eme fogának ifjúkori rágólapja 

 mindössze annyiban különbözik a Sp. Ehrenbergi-étől, hogy elülső 

 szakaszának a görbülete laposabb s öble sekélyebb és a hátulsó sza- 

 kaszszal csak belső és külső szélén olvad össze ;a rézsútos irány- 

 ban való összenövés elmarad s ennek következtében 

 az elülső zománczsziget is elesik és csak a Micro- 

 spalaxok hátsó zománczszigetének megfelelő középső zománczsziget 

 fejlődik ki (VII. tábla, 1, 3. és 5. rajz). 



Látjuk tehát, hogy az ifjúkori rágólap jelentéktelennek látszó 

 apró eltérése, egy aprólékos kis vonás megváltozása, mily feltűnő 

 különbséget eredményez a meglettkorú fogon. Ez a különbség már 

 oly jelentékeny, hogy a Sp. Nehringi eme fogán mintegy a szerveződés- 

 nek más gondolata nyer kifejezést, a mely azonban csak természetes 

 folyománya egy már a Sp. Ehrenbergi ifjúkori fogán megadott lehető- 

 ségnek. 



Ezek szerint semmi jelentékenyebb akadálya sem volna annak, 

 hogy a Sp. m. Nchringi-t a Sp. Ehrenbergi közvetetlen leszár- 

 mazottjának tekintsük, mindazonáltal bizonyos elméleti, a Sp. m. 

 anatolicus származástani szakaszában, valamint a származástani fősza- 

 kaszban is tüzetesebben kifejtett megfontolások ajánlatosabbá teszik, 

 hogy eme két faj közé még egy alakot iktassunk, s ebből, a Mesospalaxok 

 közös törzsalakjából, vezessük le a Sp. m. Nchringi-t. 



