85 



A koponya bélyegei. 



A koponya közepes nagyságú; egész hosszúsága 45 mm. 

 Egész alkatában a Sp. m. anatolicus-éra. és a Sp. m. armeniacus-éva. is 

 emlékeztet, de ezek egyikével sem azonosítható. 



Arczorra közepes hosszúságú és meglehetősen 

 keskeny, de vaskosabb, mint a Sp. Ehrenbergi-é ; az állközti cson- 

 tok elején határozottan befűződött, hátrafelé egyenle- 

 tesen szélesedő s tövén a legszélesebb; az orrtövi lyukak 

 közt határozottan keskenyebb, mint a tövén. 



Orrcsontjai elül meglehetősen szélesek, körülbelül első 

 harmaduk végéig hirtelen keskenyedők s innen nagyon kevéssé keske- 

 nyedve mennek a homlokcsontokig. Hátul csaknem oly h o s z- 

 s z ú a k, mint az állközti csontok ; az orrtövi lyukak hátsó szélét össze- 

 kötő vonalat nem érik el; a homlok- és a falcsont együttes 

 hosszúságánál határozottan rövidebbek. 



Homlokcsontjainak elülső oldalsarka határozott orrtövi nyújt- 

 v á n y alakjában ékelődik a felső állcsont és az állközti csont közé, a 

 mely oly hosszú, hogy csaknem eléri az orrtövi lyuk 

 elülső szélét. Az orr-homlokcsonti varrat előfelé homo- 

 rú 1 ó. A homlokcsont elülső széle sem az állközti és az orrcsont, sem 

 a két orrcsont közé nem bocsát nyújtványt. 



A falcsontok nagyok, meglehetősen hosszúak és szélesek; elülső 

 két oldalsarkuk közt csak valamivel keskenyebbek, mint 

 a mily szélesek a lambdavarraton ; elülső hegyük nem éri el a 

 homlokszorost. Egyenként szabályos t r a p é z a 1 a k ú a k, hátsó- 

 külső oldaluk egyenes, az elülső kissé kikanyarított ; jóval hosz- 

 s z a b b a k, mint a mily szélesek a lambdavarraton. 



A felső nyakszirtcsont rövid ; sokkal rövidebb, mint a 

 fal- és a homlokcsont együttes hosszúsága s jóval rövidebb, mint az 

 orrcsont. A koponya magassága kétszernél valamivel 

 többször (2'09-szor) foglaltatik a lambdavarrattól az orr csúcsáig 

 terjedő hosszúságban. 



Az orrtövi lyukak keskenyek, kerekded háromszögüek, lefelé 

 határozottan keskenyedők. 



A könycsont felülről nem látszik. 



A járomívek felülről tekintve lapos domborulatúak, közvetetlenül 

 az orrtövi lyukak mögött kissé befűződöttek, de nem annyira, 

 mint a Sp. hungaricus-o\\ ; az orrtövi lyukak felé fölhágó águk meg- 

 lehetősen széles. 



