M. 3. inf. Két gyökere vaskosabb s rövidebb, mint a Sp. m. ana- 

 tolicus-é és egész hosszúságában összenőtt egymással, úgy hogy csak 

 a külső oldalon marad köztük egy kis hosszúkás barázda. A fogmeder 

 együregű, külső oldalán azonban még meglátszik a közfalnak csap- 

 alakú csökevénye. 



Földrajzi elterjedés. 



A Spalax monticola cilicicns-t csupán B u 1 g a r-M aden kör- 

 nyékéről a ciliciai Taurusból ismerem, a hol Dr. Lendl Adolf 1906 

 aug. 2-án 2500 m. magasságban gyűjtött egy példányt. Kétségkívül 

 az a két koponya is ide tartozik, a melyet Nehring említ Bulgar-Maden 

 környékéről. 1 



Származástani kapcsolat. 



A Spalax monticola cilicicus bizonyára szintén a Mesospalaxok 

 közös törzsalakjának a sarjadéka. Koponyájának alkata és fogazala 

 szerint a Sp. 111. armeniacus-hoz s még inkább a Sp. ni. anatolicus-hoz 

 áll közel, azonban ezek egyikétől sem származtatható. A Sp. m. arme- 

 niacus-tő\ azért nem származhatott, mert homlokcsontjainak hosszú 

 orrtövi nyújtványa, szélesebb falcsontjai s alsó állkapcsának szöglet- 

 nyújtványa tekintetében ősibb fokon áll emennél; a Sp. m. ana- 

 tolicus-tó\ ugyanilyen okból nem származhatott, mert homlokcsontjai- 

 nak hosszabb orrtövi nyújtványa, alsó állkapcsának szögletnyújt- 

 ványa és második felső zápfogának még teljesen szabad hátsó-külső 

 gyökere olyan ősi bélyegek, a melyek a Sp. m. anatolicus-cm már hala- 

 dottabb fokot értek el. Mindeme bélyegek tekintetében közeli kap- 

 csolatban áll a Sp. Ehrcnbcrgi-ve\, a mely tulajdonságokban pedig 

 eltér tőle, azok a törzsfejlődés rendes irányába esnek s a haladottabb 

 állapot kifejezői. 



8. Spalax monticola anatolicus, n. subsp. 

 A vizsgálat anyaga. 



1. Marom ifjú példány koponyája és bőre Smyrna közeléből Bur 

 nabad környékéről. Gyűjtötte Strimeneas C. 10,02 július havában 

 A Magyar Nemzeti Múzeum tulajdona (2524. a — c. sz.). 



1 Nehring, Sitz.-Bcr. Ges. naturf. Fr. Berlin, 1902, p. 78. 



