94 



a mely a kopás folyamán kisebbedik s tojásdad alakot ölt (16. rajz). 

 Némelykor a fiatalabbkori háromöblű zománczsziget elülső öble önálló 

 zománczsziget képében válik külön, a midőn egy elülső kisebb s egy 

 hátsó nagyobb zománczsziget jelenik meg a rágólapon (17. rajz), sőt 

 nagyon kivételesen mind a három öböl önálló zománczszigetté alakulhat 

 (18. rajz). A midőn két, egymás mögött fekvő zománczsziget jött létre 

 (17. rajz), a Sp. Ehrenbergi öreg fogára emlékeztető kép ismétlődik 

 előttünk, azzal a különbséggel, hogy itt az elülső zománczsziget kisebb 

 a hátulsónál s hogy a keletkezés módja is más. Egyébként az öreg 

 fogon rendszerint csak egy középső zománczsziget van 

 s ez, mint a háromöblű zománczsziget lekopásának természetszerű 

 folyománya, jellemzi a fajt. 



M. 1. inf. Az ifjúkori rágólap teljesen ugyanolyan, mint a Sp. 

 Ehrenbergi-é s a fejlődés további menete is emezével azonos. Az ifjú fog 

 rágólapj át egy külső és két belső zománczredő jel- 

 lemzi (19. rajz), melyek közül először is a hátsó-belső redő alakul át 

 zománczszigetté (20. rajz), de külső része egy ideig még nyitva maradhat 

 (21. rajz). Ez a zománczsziget még a középkorú példányokon is megvan 

 (22. rajz) s csak akkor kopik le, a mikor már az elülső-belső s a külső 

 redő is zománczszigetté lett (23. rajz). Érdekes s kétségkívül a közeli 

 kapcsolatnak a jele, hogy az elülső-belső redő — úgy, mint a Sp. Ehren- 

 bergi, továbbá a Sp. m. Nchringi és a Sp. ni. armeniacus esetében — itt 

 is k é t zománezszigetet hozhat létre (23. rajz). Megemlítendő még, 

 hogy az ifjúkori rágólap külső főredője előtt egy nagyon apró, j á r u- 

 lékos zománczsziget jelenik meg (19. rajz), a mely a Sp. m. 

 Nchringi a Sp. m. armeniacus és más, ezután tárgyalandó fajok ifjú 

 fogán is előfordul s mint ilyen, származástani jelentőségű, ellenben a 

 fiatal fog elülső szélén mutatkozó járulékos kis zománczsziget a Sp. 

 m. anatolicus sajátlagos tulajdonsága. 



M. 2. inf. A második alsó zápfog fejlődése (25 — 31. rajz) is a Sp. 

 Ehrcnbcrgi-ének módját követi, azzal a talán csak egyéni különbséggel, 

 hogy az elülső-belső redőből átmenetileg két zománczsziget jöhet létre 

 (29. rajz). 



M. 3. inf. Az ifjúkori rágólap ugyanolyan, mint a Sp. Ehrcnbcrgi-é, 

 csakhogy az elülső, patkóalakú mező három gumóra van széthasadva 

 (32. rajz) ; a hátulsó, vesealakú mező itt is rövid nyéllel csatlakozik 

 az elülsőhöz. Az egyes részek összeolvadása után egy külső és két belső 

 zománczredő jellemzi a koronát, azonban a hátsó-belső redő 

 erőtelj csebb, mint a Sp. Ehrenbergi-é s a későbbi S-alakú rágó- 

 lap hátsó felében erőteljes zománczszigetté alakul 



