96 



M. 2. inf. (7. rajz). Az elülső gyökér (l) kéthegyű s jóval rövidebb 

 a há túlsónál (m), a melylyel már ifjú korában összenőtt, úgy hogy csak 

 a hegye marad szabadon. Később annyira összeolvad a hátulsó gyö- 

 kérrel, hogy annak elülső oldalán csak kicsiny, nyelvalakú lemezként 

 mutatkozik. A fogmeder (5. rajz) együregű ; keresztfala a mélybe 

 húzódott s nagyon vékony; öreg korban teljesen eltűnik, csak a fog- 

 meder külső szélén marad belőle egy kis csapalakú csökevény. 



M. 3. inf. (8. rajz). Elülső kéthegyű s nagyon rövid gyökere (n) 

 ifjú korában meglehetősen szabad, később azonban teljesen összeolvad 

 a hátulsóval (0). A fogmeder közös nagy üreget alkot (5. rajz, n, 0), 

 a melynek közfala csak egy-egy oldalsó csökevény képében látszik, 

 de öreg korban ez is elenyészik. 



Földrajzi elterjedés. 



A Spalax monticola anatoliciis-t elsőben is Smyrna körnvékéről, 

 még pedig B u r n a b a d és P a r a d i s o s vidékéről ismerem. Az 

 előbbi helyen Strimeneas C, az athéni múzeum praeparátora, három, 

 az utóbbin pedig Keller Hellmuth tíz példányt gyűjtött a Magyar 

 Nemzeti Múzeum számára. 



Kétségtelen, hogy a Nehring által Smyrna környékéről említett l 

 példányok is ehhez az alfajhoz tartoznak. 



Ide számítom továbbá azt a — nézetem szerint — subfossilis bal- 

 oldali alsó állkapcsot is, a melyet a ScHLiEMANN-féle ásatások alkalmával 

 T r o j a környékén a H i s s a r 1 i k - b a r 1 a n g b a n találtak s a 

 melyet Virchow R. a berlini mezőgazdasági főiskolának ajándékozott. 

 Nehring ezt az állkapcsot az észak-syriai Sp. Ehrenbergi var. kirgisoritin 

 Nhrg (= Sp. intermedius Nhrg) nevű alakhoz tartozónak vélte, 2 én 

 azonban az eredeti példányon a Sp. m. anatolicus bélyegeit ismertem 

 fel. Ezt az öreg példányból származó, teljesen ép s csak két hátulsó 

 zápfogától megfosztott, 29 mm. bütyökhosszúságú állkapcsot azért 

 nem lehet a Sp. Ehrenbergi var. kirgisorum-hoz számítani, mert jóval 

 nagyobb, fogmedri hosszúsága a bütyökhosszúsággal egyenlő, szöglet- 

 nyújtványának teste magasabb, a külső nyereg csak valamivel fekszik 

 alacsonyabban a belsőnél, metszőfogának elülső oldalán nincsenek 

 zománezbordák s a második és harmadik zápfog fogmedre együregű. 



1 Nehring, Sitz.-Ber. Gcs. naturf. Fr. Berlin, 1902, p. 78. 



2 Nehring, 1. c, 1898, p. 8. 



