97 



Származásiam kapcsolat. 



A Spalax monticola anatolicus koponyájának és fogazatának alka- 

 tában még oly szoros kapcsolatban áll a Sp. Ehrenbergi-vel, hogy bízvást 

 ez utóbbi faj egyenes leszármazottjának s egyúttal valamennyi Meso- 

 spalax közös törzsalakjának volna tekinthető, ha zápfogainak gyökerei 

 és gyökérgödrei tekintetében már nem állna oly haladott fokon. 



Koponyája mindössze abban különbözik a Sp. Ehrenbergi-étől, 

 hogy nagyobb, arczorra vaskosabb, orrcsontjai túljárnak az orrtövi 

 lyukak hátsó szélét összekötő vonalon, 1 homlokcsontjainak elülső 

 oldalnyújtványa már rövidebb, orrtövi lyukai szűkebbek, könycsontja 

 némelykor már felülről is látszik, inycsontjának hátsó széle már teljesen 

 elvesztette a Sp. Ehrenbergi-t jellemző nyújtványt, az orr- és az állközti 

 csontok alkotta varrat ideglyukai eltűntek, az alsó állkapocs teste 

 karcsúbb, koronanyújtványa magasabb, szögletnyújtványa kevésbbé 

 terpeszkedik el az állkapocstól és felső vége széles lemezzé alakult, 

 a fogmedri nyújt vány pedig már mindig valamivel hosszabb a bütyök- 

 nyújtványnál. E mellett azonban a koponya egész szabása, valamint 

 magassága s egyes részeinek aránya, továbbá az orr-homlokcsonti varrat 

 alakja, a homlokcsontok elülső oldalnyújtványa, a falcsontok alakja, 

 a szájpadlás elülső és hátsó részének aránya s az alsó állkapocs alacso- 

 nyan fekvő külső nyerge a Sp. Ehrenbergi-vel való szoros kapcsolatnak 

 megannyi tanújele. 



A felső metszőfogak már elvesztették, az alsók azonban még gyak- 

 ran, ámbár a fejlettség nagyon különböző fokán, megőrizték a Sp. 

 Ehrcnbergi zománczbordáit. A zápfogak közül az első felső s mind a 

 három alsó még csaknem teljesen ugyanolyan módon fejleszti ki rágó- 

 lapját, mint a Sp. Ehrenbergi-é, azonban a második és a harmadik felső 

 zápfog már lényegesen különbözik eme fajétól. A második felső 

 zápfog ugyanis ifjú korában egy két öblű külső zománc z- 

 r e d ő t tüntet fel, a melynek elülső öbléből jön létre az 

 első zománczsziget, mindamellett a fejlődés végső foka még 

 ugyanolyan, mint a Sp. Ehrenbergi megfelelő fogáé. Mélyebbreható 

 különbség nyilvánul a harmadik felső zápfog rágólapján, a melynek 

 ifjúkori két szakasza már csak nagyon kivételesen olvad össze a rézs- 

 útos tengely irányában, hanem e helyett rendszerint előbb a belső, 



1 Ennek nem az az oka, mintha az orrcsontok aránylag hosszabbak volná- 

 nak, hanem az, hogy az orrtövi lyukak szűkebbek, mint a Sp. Ehrcnbergi kopo- 

 nyáján. 



Méhrly L. : A földi kutyák fajai. ' 



