113 



a fiatal és középkorú példányokon — még mindig határozottan felötlő, 

 ámbár már rövidebb, mint a Sp. Ehrenbergi-é, azonban a homlok- 

 orrcsonti varrat még mindig előfelé homornló ; a falcsontok alig külön- 

 böznek a Sp. Ehrenbergi-éitől ; az orrtövi gödör, a járomi v s a felső 

 nyakszirtcsont sem szenvedett tetemesebb változást, azonban a köny- 

 csont néha már felülről is látható ; a külső hangjárat aránylag már 

 szűkebb ; a száj padláslyukak változatlanul rövidek s a felső szájpadlás 

 elülső és hátsó részének aránya sem különbözik a Sp. Ehrenbergi viszo- 

 nyaitól ; az inycsont hátsó széle idősebb példányokon már állandóan 

 a két harmadik fogmeder hátsó szélét összekötő vonal mögé esik, közép- 

 tövise azonban már satnyulásnak indult, ámbár fiatal példányokon 

 még mindig elég erőteljes. 



Az alsó állkapocs, nagyságát nem tekintve, a törzsfejlődési hala- 

 dásnak számos tanújelét adja, mert szögletnyújtványának hegye már 

 laposabb s valamivel közelebb jutott a fogmedri nyújt vány tövéhez ; 

 a fogmedri nyújtvány — a hatalmasabb metszőfogaknak megfelelően 

 — a metszőfog alveolusától mérve már mindig valamivel hosszabb, 

 mint a bütyöknyújt vány ; végül a korona- fogmedri vájulat már széle- 

 sebb s a külső nyereg már valamivel magasabban áll, mint a Sp. Ehren- 

 bergi állkapcsán. 



A metszőfogak már jóval erőteljesebbek, de az alsóknak elülső 

 oldalán, ámbár a fejlettségnek nagyon különböző fokán, még mindig 

 megjelennek a Sp. Ehrenbergi-t jellemző zománczbordák. 



A záp fogak koronájának egész alkata nagyon határozott bizony- 

 sága a Sp. Ehrenbergi-vél való közeli rokonságnak, ámbár a törzsfejlődési 

 haladás nyilvánvaló. A meglettkorú fogak rágólapja teljesen ugyanolyan, 

 mint a Sp. Ehrenbergi-é, csak a harmadik felső zápfogé tér el teteme- 

 sebben, a mennyiben már csak egy, középső zománc z- 

 szigetet fejleszt, az első pedig abban különbözik a Sp. Ehren- 

 bergi-étől, hogy elülső oldala némely példányokon hosszanti 

 zománczbarázdát szerzett, ennek alapja azonban már 

 a Sp. Ehrenbergi fogán is megvan. 



Gyökereik tekintetében a zápfogak határozott haladásról tanús- 

 kodnak, mert a második és harmadik alsó zápfog elülső gyökere meg- 

 csappant s ennek következtében az illető fogmeder keresztfala is 

 satnyább. A törzsfejlődési haladás legszebb jelét a második felső zápfog 

 belső gyökerének villás elágazásában látjuk, ennek a lehe- 

 tősége, illetőleg kezdőfoka azonban már a Sp. Ehrenbergi megfelelő 

 fogán van megadva. 



Nem csekély haladásról tanúskodik a Sp. m. turcicus szőrruhájának 



Méhely L. : A földi kutyák fajai. " 



