118 



Fogazat. 



Metszőfogak. 



A felső és alsó metszőfogak elülső oldala hosszúkás szemecskékkel 

 szabálytalanul ránczolt ; az alsókon a Sp. Ehrenbcrgi-t jellemző zománcz- 

 bordák közül a belsőnek néha még némi nyoma látszik. 



A zápfogak koronájának szerkezete. 

 (X. tábla.) 



M. 1. sup. (i — 3. rajz). A legfiatalabb fokon levő rágólapot — a 

 Sp. m. turcicus-éhoz hasonlóan — egy belső és két külső főredő s a 

 hátsó-külső főredő mögött még egy járulékos kis zománczredő jellemzi 

 (1. rajz). A fejlődés további menete is ugyanolyan, mint a Sp. m. tur- 

 cicus-é. Némely példányon (így a berlini múzeum cernavodai öreg hím- 

 példányának úgy a bal-, mint a jobboldali fogán) itt is megvan az a 

 zománczbarázda, a mely a Sp. m. turcicus fogának elülső oldalán oly 

 gyakran megjelenik. 



M. 2. sup. (4 — 6. rajz). Fejlődésmenete teljesen azonos a Sp. m. 

 turcictis-évdl. 



M. 3. sup. (7—9. rajz). Rágólapja teljesen a Sp. m. turcicus-é 

 szerint fejlődik. 



M. 1. inf. (10 — 13. rajz). A rágólap fejlődése teljesen megegyezik 

 a Sp. m. turcicus-éval, azonban a két belső zománczredőt elválasztó 

 zománezcsap még csökevényesebb, mint amazé, úgy hogy 

 az ifjúkori rágólapon a két belső zománczredő már csaknem teljesen 

 egygyé lett (10. rajz). 



M. 2. inf. (14 — 17. rajz). A két belső redőt elválasztó zománezcsap 

 már annyira csökevényes, hogy csak egy, kétöblü 

 zománczredőről lehet szó, — egyébként a fejlődés menete teljesen 

 ugyanolyan, mint a Sp. m. turcicus-é. 



M. 3. inf. (18 — 21. rajz). Fejlődésmenete teljesen azonos a Sp. m. 

 turcicus-évíü ; az ifjúkori S-alakú rágólap hátsó karéján némelykor 

 még a Sp. ni. turcicus zománezszigete is megvan (18. rajz). 



