127 



kötve. Ennek megfelelően a fogmeder (5. rajz) együregű s a két gödröt 

 egymástól eredetileg elválasztó közfalnak csak a külső része maradt meg. 

 M. 3. inf. (8. rajz). Gyökerei a Spalax turcicus-éihoz hasonlók, de 

 egész hosszúságukban össze vannak kötve, úgy hogy csak a hegyük 

 szabad. A fogmeder (5. rajz) együregű, mert közfala a közepén szélesen 

 megszakított. 



Földrajzi elterjedés. 



A Spalax monticola monticola Boszniában, még pedig K u p r e s 

 közelében, a tenger színe felett körülbelül 1200 m. magasságban elterülő 

 fennsíkon fordul elő. Innen származtak Nehring első példányai, a melye- 

 ket Spalax monticola néven írt le s a Magyar Nemzeti Múzeum két pél- 

 dánya is ide való. 



Származástani kapcsolat. 



A koponya nagy hasonlóságának láttára a Spalax monticola monti- 

 cola-t első szempillantásra a Sp. m. tur cicus egyenes leszármazottjának 

 vélhetnők, azonban az alsó állkapocs és a fogazat egyes bélyegeinek 

 lelkiismeretes mérlegelése után nagyon kétségessé válik ennek a fel- 

 tevésnek a helyessége. 



Koponyája ugyan kisebb s arczorra karcsúbb, mint a Sp. m. tur- 

 cicus öreg példányaié, azonban az ismertetett példányok még nem meg- 

 lett korúak, úgy hogy ez a különbség minden jelentőség nélkül való. 

 Az orrcsontok alakja teljesen egybevágó s aránya nagyon kevéssé külön- 

 böző. A homlokcsont orrtövi nyújtványa már valamivel rövidebb, mint 

 a Sp. m. turcicus-é, a mi a törzsfejlődési haladás jele s teljesen meg- 

 felel a törzsfejlődés más sorozatokon is tapasztalt irányának. A homlok- 

 orrcsonti varrat mind a két alakon egyformán előre homoruló s a 

 falcsontok alakjában és arányában, valamint a felső nyakszirtcsont s a 

 koponya magassága tekintetében sincs eltérés. A Spalax m. monticola 

 orrtövi lyukai már valamivel kisebbek, a mi a törzsfejlődési haladott- 

 ságnak rendes jele. A járomívek teljesen egyformák s a dobüreg bejárata 

 is egyformán tágas. Nevezetes eltérés mutatkozik abban, hogy a felső 

 szájpadlás elülső része hosszabb, mint a hátulsó, holott a Sp. m. tur- 

 cicus-é ritkán haladja meg a száj padláslyuktól az iny csonti nyilas hátsó 

 széléig terjedő távolságot ; ez az eltérés is a Spalax m. monticola hala- 

 dottabb fokának a kifejezője, mert általános szabály, hogy a haladottabb 

 alakok felső szájpadlásának a hátsó része megrövidül (Sp. hungaricus, 

 Sp. microphthalmus) . Ennek kitűnő mértéke az a tulajdonság, hogy 



