137 



A záp fogak koronájának szerkezete. 

 (XII. tábla és XV. tábla, 30, 31. rajz.) 



M. 1. sup. A legfiatalabb rágólapot egy belső és két külső zománcz- 

 redő tünteti ki (1. rajz). A Sp. Ehrenbergi fiatalkori járulékos külső 

 (harmadik) zománezredője, a mely még más Mesospalaxokon (anato- 

 licus, turcicus, dolbrogeac) is előfordul, már elenyészett. A fog elülső 

 oldalán két hosszanti zománezbarázda vagy enyhe hosszanti vájulat 

 (XV. tábla, 30. rajz) látszik, a mely azonban az idősebb példányokon 

 már nincs meg. A fejlődés további menete (2 — 5. rajz) olyan, mint a 

 Mesospalaxok bármely faján. Az öreg fogon három zománezsziget van 

 (5. rajz). 



M. 2. sup. A legfiatalabb rágólapot egy egyöblü belső s egy két- 

 öblű külső zománezredő jellemzi (6. és 7. rajz). 1 Az első zománezsziget 

 a külső redő elülső öbléből jön 1 é t r e (8. rajz), azután 

 a külső redő hátsó öble lesz zománezszigetté (9. rajz) s miután a belső 

 redő is becsukódott, az öreg fogon három zománezszigetet találunk, 

 a mely még a nagyon lekopott fogon is látható (10. rajz). 



M. 3. sup. A legfiatalabb rágólap két egymás mögött fekvő szakasz- 

 ból áll (n. rajz), melyek közül az elülső még fiatalabb korában nyilván 

 két egymás mellett fekvő gumóból volt összetéve. 2 A két szakasz a 

 belső szélén már nagyon korán összeolvad, miáltal a rágólap sarló- 

 alakúvá válik s egy külső zománczredővel közlekedő, s o k ö b 1 ű, 

 középső, nagy üreg által van kitüntetve (12. rajz). 

 A rágólap ezen a fokon feltűnően hasonlít a Sp. m. anatolicus (VIII. 

 tábla, 11. rajz) és a Sp. m. hellenicus (VIII. tábla, 37. rajz), nemkülönben 

 a Sp. m. turcicus (IX. tábla, 9. és 11. rajz) és a Sp. m. monticola (XI. 

 tábla, 7. rajz) megfelelő korú rágólapjához. A bonyolódott szerkezetű 

 középső üreg a kopás folyamán előbb két-, majd egyöblüvé lesz (14 — 16. 

 rajz), míg végül egy középső zománezszigetté csukódik össze, a mely 

 még a nagyon lekopott fogon is észrevehető (17. rajz). Az ifjúkori sok- 

 öblű üreg legbelső öble néha átmenetileg külön zománezsziget képében 

 fűződhetik le (13. rajz). 



M. 1. inf. A legfiatalabb rágólap egy külső és két belső zománcz- 

 redőt tüntet fel, a melyek közül a hátsó-belső redő már csaknem teljesen 



1 A leilei fiatal példány második felső zápfogán, még pedig a jobboldalin 

 is, két külső zománezredő van, a mi azonban kétségkívül csak egyéni tulajdon- 

 ság (XV. tábla, 30. rajz). 



2 A leilei fiatal példány rágólapjának két szakasza egyénileg kissé eltérő 

 alakú (XV. tábla, 30. rajz). 



