175 



cüs-t a Sp. graecus graecus testvérfajául tekinteni s mind a kettőt egy 

 közös törzsalakra visszavezetni. 



A Sp. graecus graecus közvetetlen őse, a mely valószínűleg vala- 

 mennyi Macrospalaxnak a közös törzsalakja volt, valamilyen a Sp. 

 Ehrenbergi-hez még közel álló, de ettől már a Diluviumban vagy legfel- 

 jebb az Ó-Alluviumban elvált alak lehetett, a melyet eddig nem sikerült 

 fölfedezni. 



19. Spalax graecus antiquus, n. subsp. 

 A vizsgálat anyaga. 



1. Öt alsó s egy felső állkapocs, továbbá egy középkorú példány 

 koponyája alsó állkapcsával s a fogakkal együtt. Gyűjtötte Orosz 

 Endre az apahidai (Kolozs megye) La Téne-kori sírmezőben. 



2. Két felnőtt példány teljes csontváza ugyanonnan. A kolozsvári 

 egyetem archeológiai múzeumának tulajdona. 



3. Baloldali alsó állkapocs a fogakkal. Apahida bronzkori konyha- 

 hulladékában gyűjtötte Orosz Endre. 



4. Öreg példány alsó állkapcsa. Magyar-Nádas (Kolozs megye) 

 neolithkori konyhahulladékában gyűjtötte Orosz Endre. 



5. Öreg példány koponyája s egy másik példány alsó állkapcsa. 

 Maros-Lekencze (Kolozs megye) parti iszapjában gyűjtötte Orosz Endre. 



6. Öreg példány alsó jobboldali állkapcsa. A szamosujvári római 

 castrumban gyűjtötte Orosz Endre. 



7. Felső állkapocs üres foggödrökkel s alsó állkapocs fogakkal. 

 A szamosfalvi (Szolnok-Doboka megye) kavicsbányában gyűjtötte 

 Orosz Endre. 



A koponya bélyegei. 



A koponya (II. tábla 3. rajz) rendkívül hasonlít a Sp. graecus 

 graecus-éhoz, de jóval nagyobb; a rendelkezésemre álló leg- 

 nagyobb példány egész hosszúsága 64 mm. 



Arczorra abban különbözik a Sp. graecus graecus-étól, hogy elül 

 valamivel szélesebb saz állközti csontok elején még k e- 

 vésbbé befűződött, úgy hogy egész hosszúságában e g y- 

 forma szélesnek látszik, valójában azonban az idősebb példá- 

 nyokon közepetáján valamivel szélesebb, mint a 

 tövén; az orrtövi lyukak közt fiatalabb korban nem, idősebb 

 korban csak kissé keskenyebb, mint a tövén. 



