L85 



bélyegek tekintetében oly határozottan különbözik tőle, hogy teljesen 

 megokoltnak látszik, ha ezt az alakot külön alfajnak tekintjük. 



Koponyája nagyobb, arczorra aránylag hosszabb s hegyén széle- 

 sebb ; orrcsontjai rövidebbek, elül szélesebbek s hátrafelé nagyobb 

 mértékben keskenyedők ; alsó állkapcsa nagyobb, koronanyújtványa 

 erőteljesebb, szögletnyújtványának hegye pedig jobban elterpeszkedik 

 a fogmedri nyújtvány tövétől. A metszőfogak alkata s a zápfogak rágó- 

 lapjának fejlődésmenete mind a két alakon egyformának látszik, ámbár 

 az első felső zápfog első zománczszigetének keletkezésmódja a Sp. 

 graecus antiquus-on, a második felső zápfog első zománczszigetének 

 keletkezésmódja pedig a Sp. graecus graecus-on ismeretlen. Nagy meg- 

 egyezésnek a jele, hogy a felső fogsor harmadik zápfogának középső 

 ürege — ha talán csak egyénileg is — mind a két alakon két zománcz- 

 szigetre esik szét s hogy az alsó fogsor első zápfoga fiatal korában egy kis 

 járulékos zománczszigetet visel a külső oldalán. 



A foggyökerek alkata tekintetében már lényegesebb különbség van 

 a két alak közt. A Sp. graecus antiquus első felső zápfogának hátsó- 

 külső gyökere hosszában barázdás s ennek megfelelően foggödre 

 egy kis csontnyelv által félig kettéosztott; a második felső 

 zápfog belső gyökere kétágúvá s ennek megfelelően gyökérürege 

 kétgödrüvé lett, a gyökér maga pedig már kevésbbé válik el az 

 elülső-külső gyökértől, úgy hogy a köztük levő határfal satnyulásnak 

 indult ; a harmadik felső zápfog gyökerei egészen gömbös végü- 

 kig összenőttek s ennek következtében a fogmeder közfalai 

 csak csökevényesen maradtak meg ; az alsó fogsor első zápfogának 

 közfala a közepén már sat nyúlni kezdett; végül a harmadik 

 alsó zápfog gyökerei is nagyobb mértékben olvadtak össze, mint a Sp. 

 graecus graecus-éi. 



A zápfogak gyökereinek és foggödreinek eme változásai, valamint 

 a koponyán észlelhető eltérésnek legtöbbje is a törzsfejlődés szempont- 

 jából kétségtelen haladást jelentenek, a miből nyilvánvaló, 

 hogy a Sp. graecus antiquus-t kell a származástanilag fiatalabb 

 alaknak tartanunk s a Sp. graecus graecus-va. visszavezetnünk. 

 Valóban úgy látszik, hogy a Sp. graecus antiquus a Sp. graecus graecus- 

 nak egyenes leszármazottja s hogy a Bukovinából vagy 

 Moldvából Erdélybe bevándorolt törzsalak itthelyt módosult a fent- 

 jelölt értelemben. Igaz, hogy a Sp. graecus antiquus hátrafelé határo- 

 zottan keskenyedő orrcsontjai, valamint az állkapocs fogmedri nyújt- 

 ványától jobban elterpeszkedő szögletnyújtványa tekintetében ősibb 

 fokon látszik állni, mint a Sp. graecus graecus, azonban ezek 



