190 



M. 2. sup. Az ifjúkori rágólap egy elülső patkóalakú s egy hátulsó 

 vesealakú mezőből áll (13. rajz), a melyek akként érintkeznek, hogy 

 összeolvadásuk után egy belső s egy külső zománczredő jön létre. 

 A belső redő öbölvége már ezen a fokon is csak szűk réssel függ össze 

 a redő külső részével s később ebből jön létre az első zo- 

 mánc z s z i g e t. Még utóbb a belső redő külső része s a külső redő 

 is egy-egy zománczszigetté lesz (14. rajz), úgy hogy a meglett fogon 

 három zománczszigetnek kell lennie. Ez a fog tehát még megőrizte 

 a Sp. Ehrenbergi typusát, a mi a Sp. gr. graecus esetében csak 

 valószínű. 



M. 3. sup. Az ifjúkori rágólap két szakasza a belső oldalon már 

 összeolvadt s egy kis belsőoldali bemetszést és egy erőteljes külső redőt 

 tüntet fel, mely utóbbi a rágólap középső üregével függ össze (17. rajz). 

 A meglett fogon egy háromöblű, nagy, középső z o m á n c z- 

 sziget látszik (18. rajz), ép úgy, mint a Sp. gr. graecus idős 

 czernowitzi példányán. 



M. 1. inf. A fiatal rágólap még két különálló szakaszból van össze- 

 téve, melyek közül az elülső egy kis külsőoldali járulékos z o- 

 mánczszigetet visel (11. rajz), a mely nyilván a Sp. graecus 

 külsőoldali járulékos kis redőjének felel meg. A két szakasz összeolvadása 

 után egy külső s egy kétöblű belső zománczredő keletkezik (12. rajz), 

 melyek további sorsa azonban ismeretlen. 



M. 2. inf. (15. és 16. rajz). Mint a Sp. gr. graecus-é, azzal a különb- 

 séggel, hogy a külső oldal elülső kis redője már elenyészett. 



M. 3. inf. A rágólap két szakaszának összeolvadása után egy külső 

 s egy belső redő keletkezik (19. rajz), azonban az S-alakú rágólap maga 

 sokkal keskenyebb, mint a Sp. gr. graecus-é (XVI. tábla, 2. rajz) 

 és inkább a Sp. hungaricus-éhoz (XIV. tábla, 20. rajz) hasonló. 

 A meglett fogon egy belső zárt zománczsziget s egy nyitott külső redő 

 látszik (20. rajz), úgy, mint a Sp. gr. graecus megfelelő fogán. Való- 

 színű, hogy utóbb a külső redő is zománczszigetté lesz, ezt azonban 

 megfelelő anyag hiányában nem tudom megállapítani. 



A zápfogak gyökerei és foggödrei. 



(XXVIII. tábla, 9—16. rajz.) 



M. 1. sup. (10. rajz). Ezt a fogat kétgyökerűnek kell mondanunk, 

 mert belső (a) s elülső-külső (b) gyökere nagyrészt összeolvadt s csak 

 a hátsó-külső gyökér (c) áll el szabadon. A belső gyökér kéthegyű 



