I!>! 



21. Spalax polonicus, n. sp. 



Podolian Marmot Pennant, Synopsis, 1771, p. 271. 



Glis zemni Erxleben, Syst. Regn. Anim., I, 1777, p. 370. 



A vizsgálat anyaga. 



1. Egy középkorú s egy öreg példány koponyája Lemberg kör- 

 nyékéről (Wisniowczyk, 1850). A lembergi múzeum tulajdona (261. és 

 430. sz.). 



2. Öreg példány koponyája és kitömött bőre Lemberg környékéről 

 (Janów, 1870). A lembergi múzeum tulajdona (262. sz.). 



3. Öreg példány koponyája Galicziából. A bécsi udvari múzeum 

 tulajdona. 



Külső bélyegek. 



A rendelkezésemre álló szépen kitömött bőr hosszúsága 283 mm. 



Bundája meglehetősen rövid, tömött és puha. A test felső oldalán 

 palaszürke, gyönge vörhenyes árnyalattal. A fej teteje hamuszürke. 

 A fej hátuljának középvonalában 23 mm. hosszú és 5 mm. széles hófehér 

 folt van. A fej két oldalán levő merev sörtetaraj fehér színű, élesen fel- 

 ötlő. A test alsó oldala palaszürke. 



A koponya bélyegei. 



A koponya nagy ; a rendelkezésemre álló ép példány egész hosszú- 

 sága 59 mm., de egy hátulsó részén hiányos, tehát nem mérhető példány 

 még nagyobb. Egész alkatában részben a Spalax microphthalmus, rész- 

 ben a Sp. gr. graecus koponyájához hasonló, azonban épen azért ezek 

 egyikével sem azonosítható. 



Arczorra meglehetősen hosszú és széles, az áll- 

 közti csontok elején határozottan befűződött, innen 

 hátrafelé nagyon enyhén, vagy alig szélesedő, tövén a legszélesebb ; 

 az orrtövi lyukak közt jóval keskenyebb, mint a tövén. 



Orrcsontjai elül s z é 1 e s e k (8 — 97 mm. szélesek). Alakjuk ugyan- 

 olyan, mint a Sp. gr. graecus orrcsontjaié, de hátul rövidebbek, 

 mint az állközti csontok ; az orrtövi lyukak hátsó szélét összekötő 

 vonalat távolról se m é r i k el ; a homlok- és falcsont együttes 

 hosszúságánál sokkal r ö v i d v h b e k. 



