200 



Földrajzi elterjedés. 



A Spalax polonicus-t csupán Galicziából ismerem. Egy >>Galiczia<< 

 feliratú koponyát vizsgáltam a bécsi udvari múzeum szívességéből, 

 azonban ennél sokkal becsesebb a lembergi DziEDUSZiCKi-múzeumnak 

 az a három példánya, a mely Dr. Mazurek József múzeumi őr szíves- 

 ségéből jutott kezemhez. Az utóbbiak közül kettő 1859-ben W i s- 

 niowczyk környékéről (ztoczówi-kerület), a harmadik pedig 

 Janó w vidékéről (Lembergtől mintegy 23 km.-nyire nyugatra) 

 1870-ben került elő. Fölöttébb érdekes, hogy az utóbbi példányt, miként 

 Dr. Mazurek úr 1908 évi deczember 17-én kelt levelében értesít, vegyes 

 flórájú, erdős vidéken fogták. Eme dombvidék magasabb részeit 

 lombos erdők borítják, ellenben a szomszédos völgyekben, a melyek 

 laza talaja diluviális homok feltorlódásából jött létre, őseredeti feny- 

 vesek díszlenek. 



Származástani kapcsolat. 



A Spalax polonicus rendkívül sajátságos alak, a melyen a Macro- 

 spalaxok egyes fajainak, különösen pedig a Sp. graecus graecus és 

 uiicrophthalmus-nak a bélyegei csodálatos keveredésben mutatkoznak. 

 Koponyájának magassága, hosszú és meglehetősen széles arczorra, elül 

 széles orrcsontjai, a fal- és homlokcsontnál sokkal rövidebb felső nyak- 

 szircsontja, a szemgödör felé meglehetősen nyitott szárny csonti gödre, 

 alsó állkapcsa külső nyergének magas fekvése, nemkülönben záp- 

 fogainak koronaszerkezete tekintetében a Sp. gr. graecus- és a Sp. 

 gr. antiquus-hoz hasonló ; orrtövi lyukainak keskeny köze, lapos homlok- 

 csontjai, falcsontjainak alakja és nagysága, felső szájpadlása hátsó 

 részének rövidsége, lapos inycsontja, száj padláslyukainak hosszúsága, 

 alsó állkapcsának karcsú termete s alsó zápfogainak gyökéralkata 

 tekintetében a Sp. microphthalmus-hoz áll közel ; zápfogainak gyökerei 

 és gyökérgödrei a Sp. giganteus-éiníik fejlettségi fokát érték el ; alsó 

 állkapcsának korona-fogmedri vonala a Sp. istricus-éhoz hasonló ; 

 feltűnően nagy járomszélessége, előre domborodó homlok-orrcsonti 

 varrata s alsó állkapcsa testének rendkívüli alacsonysága által pedig 

 minden más fajtól élesen különbözik. 



A Macrospalaxok bélyegeinek ilyen sajátszerű összeszövődése 

 lehetetlenné teszi, hogy a Sp. polonicus-t bármely más faj változatának 

 tekintsük, mert származástani tekintetben a Macrospalaxok egyik 

 fajához sem kapcsolhatjuk hozzá s ennek okából önálló fajnak kell 

 minősítenünk és a Macrospalaxok közös törzsalakjára visszavezetnünk. 



