211 



M. 1. inf. (9. és 10. rajz). Ezt a fogat két egyenesen lefelé irányuló, 

 karcsú, egyforma hosszú gyökér (j, k) tünteti ki, a melynek tövét 

 ívalakú csontlemez kapcsolja össze. A fogmeder (8. rajz) két gödrét 

 (j, k) a közepén satnyulásnak indult határfal választja el. Nyilván- 

 való, hogy ez a fog a Sp. gr. graecus-éhoz képest haladottabb fokon 

 áll, mert a foggödröket elválasztó határfal sokkal satnyább, a közepén 

 már csaknem áttört. 



M. 2. inf. (11. és 12. rajz). Két kéthegyű gyökere közül az elülső 

 (l) észrevehetően rövidebb s csaknem egész hosszúságában összenőtt 

 a hátsó, teknőalakú gyökérrel (m). A fogmeder (8. rajz) egy nagy közös 

 üreget tüntet föl, a melynek két főgödre (l, m) csak egy külsőoldali 

 csontcsap által van részben elválasztva. A fog a Sp. gr. graecus-éhoz 

 képest haladottabb fokon áll, mert a foggödrök határfala csökevényes, 

 holott a Sp. gr. graecus-é még teljes. 



M. 3. inf. (13. és 14. rajz). Ennek a fognak az elülső gyökere (n) 

 tisztán kéthegyű, a valamivel hosszabb hátulsó pedig tompa csap- 

 alakú (0). A fogmeder (8. rajz) egy közös nagy üregből áll, a mely 

 fenekén még világosan feltünteti a két főgödör (n, 0) közfalának külső- 

 oldali felét. Látható, hogy ez a fog gyökéralkata tekintetében alig 

 különbözik a Sp. gr. graecus athéni példányaiétól. 



Földrajzi elterjedés. 



Nehring szerint a Don, Choper és a Sarepta mellékén elterülő pusz- 

 ták tekintendők a Spalax microphthalmus elterjedési területéül, 1 azon- 

 ban kétségtelen, hogy állatunk elterjedési köre sokkal nagyobb, ámbár 

 MÜLLER-nek az az állítása, hogy ez a faj (ő Sp. Pallasii-nak nevezi) 

 Magyarországon is előfordul, 2 merőben téves. 



Azokat a diluviális maradványokat, a melyeket Nordmann Odessza 

 környékéről, Nerubaj vidékéről Spalax diluvii néven írt le, 3 s a 

 melyeket a berlini természetrajzi múzeum szívességéből eredetiben 

 vizsgálhattam, NEHRiNG-gel együtt szintén a Sp. microphthalmus-hoz 

 számítom, de hogy Odessza környékén még mai nap is előfordul-e, 

 arról nincs újabb adatunk. A szt. -pétervári akadémiai múzeumból 

 ugyan egy Odessza jelzésű, Nordmann által gyűjtött (709. sz.) bőr 

 fordult meg kezemen, a melyről azonban koponya nélkül nem állapítható 



1 Nehring, Sitz.-Ber. Ges. naturf. Fr. Berlin, 1897, p. 167. 



2 Schreber- Wagner, Die Sáugethiere, Suppl., 3. Abth., 1843, p. 361. 



3 Nordmann, Palaeontol. Südrussl., 1858, p. 164. 



14* 



