214 



a 1 a k 1) ó 1 kiindul t, d e ö n á 1 1 ó a n t o v á b b fej] ő d ö t t 

 alaknak kell tekintő n ü n k. 



.Minthogy a Sp. microphthalmus koponyájának egyes bélyegeiben 

 a Sp. istricus-hoz áll legközelebb, hajlandók lehetnénk ezt az utóbbit 

 tekinteni fajunk törzsalakjának, a mi azonban azért nem lehetséges, 

 mert a Sp. istricus más bélyegei tekintetében már meghaladta a Sp. 

 microphthalmus-t. 



23. Spalax giganteus Nhrg. 



Spalax giganteus Xehring, Sitz.-Ber. d. Ges. naturf. Freunde Berlin, 

 1897, P- I ^9> fig- 2 - 



Spalax microphthalmus Satunin (nec Güldenstádt), Mitteil. d. Kaukas. 

 Mus., III, 1907, p. 71, tab. III. 



Vizsgálati anyag. 



1. Egy felnőtt példány koponyája Petrovszk környékéről, a Káspi-tó 

 nyugati partjáról. A berlini mezőgazdasági főiskola tulajdona. A faj 

 typusa. 



2. Egy fiatal példány koponyája és bőre a transuráli pusztákról. 

 Gyűjtötte Lehmann 1839-ben. A szt. -pétervári akadémiai múzeum 

 tulajdona (710. sz.). 



3. Felnőtt példány koponyája és bőre a Kirgiz-pusztákról. Gyűjtötte 

 Eversmann. A szt. -pétervári akadémiai múzeum tulajdona (2957. sz -)- 



4. Felnőtt példány koponyája és bőre az Ural-folyó mellékéről. 

 Gyűjtötte Perowsky 1840-ben. A szentpétervári akadémiai múzeum 

 tulajdona (711. sz.). 



Külső bélyegek. 



Az orr hegyétől a test végéig mért bőr 272 (transuráli puszták), 288 

 (kirgiz-puszták) és 303 mm. (Ural-folyó melléke) hosszú. A petrovszki 

 kitömött bőr Nehring szerint 350 mm. hosszú, úgy hogy a faj teljes 

 joggal viseli a giganteus nevet. 



Szőrözete, mint már Nehring kiemelte, aránylag rövid; 

 a test felső oldalán világos ezüstszürke, némi sárgás árnya- 

 lattal ; a test alsó oldalán világos egérszürke (Nehring szerint fakó 

 ezüstszürke); a fejtető színezete világosabb, mint a háté; a fejoldal 



