221 



M. 1. inf. (XXXI. tábla, i — 4. rajz). Két egyenesen lefelé irányuló, 

 vaskos és csaknem egyforma hosszú gyökere (j, k) a tövén sarlóalakú 

 csontlemezzel van összekötve. Fogmedre (XXXI. tábla, 13. rajz) vastag, 

 teljes határfallal két gödörre (j, k) osztott. Ez a fog mindenben a Sp. 

 microphthalmus-énak fokán áll, de foggödreinek határfala még erőtel- 

 jesebb és teljesebb. 



M. 2. inf. (XXXI. tábla, 5 — 8. rajz). Ez a fog alapjában kétgyökerű, 

 de sokkal rövidebb elülső gyökere (l) a vastagabb és hosszabb hátsó 

 gyökérrel (m) egész hosszúságában össze van nőve. A fogmeder (XXXI. 

 tábla, 13. rajz) együregű, mert a két gödröt (l, m) elválasztó erőteljes 

 határfalnak csak a külső fele maradt meg. Ez a fog a Sp. microphthal- 

 mus-étól csak annyiban különbözik, hogy elülső gyökere jóval rövidebb. 



M. 3. inf. (XXXI. tábla, 9—12. rajz). Elülső-hátsó irányban 

 mind a két gyökere teljesen összenőtt. Az elülső (n) gyöngén kéthegyű, 

 a hátsó (0) tisztán egyhegyü. A fogmeder (XXXI. tábla, 13. rajz) egy- 

 üregű, mert a két foggödör erőteljes határfala a közepén áttört. A Sp. 

 microphthalmus megfelelő fogától abban különbözik, hogy már hala- 

 dottabb fokon áll. 



Földrajzi elterjedés. 



Nehring a Spalax giganteus-t egyetlen példányra alapította, a 

 mely Petrovszk környékéről, a Káspi-tó nyugati partjáról (a Terek- 

 folyó torkolatától délre) való. Ezen a példányon kívül még háromnak a 

 koponyáját és bőrét vizsgáltam, a mely Salensky orosz államtanácsos 

 szívességéből a szt. -pétervári akadémiai múzeumból jutott kezemhez. 

 Az utóbbiak termőhelyei: transuráli puszták (gyűjt. Lehmann, 

 1839-ben) , az U r a l-f o 1 y ó melléke (gyűjt. Perowsky, 1840-ben) 

 és kirgiz-puszták (gyűjt. Eversmann). Mindezek Spalax typhlus 

 néven jutottak hozzám. A transuráli pusztákon Lehmann által gyűj- 

 tött példányok már szerepeltek az irodalomban, még pedig Sp. typhlus 

 néven, 1 nemkülönben a kirgiz-pusztákon (Ust-jurt) Eversmann gyűj- 

 tötte példányok is, 2 én azonban a Lehmann és Eversmann eredeti 

 gyűjtéséből származó példányok alapján kétségtelenül megállapítottam, 

 hogy mindezek a Sp. giganteus Nhrg nevű fajhoz tartoznak. 



A kaukázusi múzeumban, Tiflisben, miként Satunin írja, 3 való- 

 színűleg ehhez a faj hoz tartozó bőr van Tschirjurt környékéről 



1 Brandt a Lehmann utazásaihoz kiadott zoológiai függelékben említette 

 (Petersb., 1852, p. 308). 



2 Eversmann, Nouv. Mem. Soc. Imp. Moscou, 1858, p. 273. 



a Satunin, Mittheil. d. Kaukas. Mus., I (IV), 1901, p. 123. 



