235 



kényszerítő erővel van kifejezve, hogy a transsylvanicus-naik nevezett 

 alfaj a Sp. hungaricus-nak a származéka, ellenben ezek a nevek : Sp. 

 hungaricus hungaricus és Sp. hungaricus transsylvanicus nem fejeznek 

 ki oly rideg alá-, hanem inkább csak mellérendelést s egyúttal szeren- 

 csésen utalnak arra, hogy a mit itt a rendszertan merev békóiban a 1- 

 fajnak mondunk, az az élő természetben ugyanegy törzsalaktól 

 származott, a rendszertani törzsfajjal egyforma értékű elemi faj. 



Az imént előadottak következtében a Mesospalaxok valamennyi 

 alakj át egyenlő rangú elemi fajnak tartom s meg 

 vagyok győződve, hogy ezzel a természetben való- 

 ban létező categor iákat jelöltem meg, a melyek az 

 elszigetelődés következtében előbb-utóbb rendszertani értelemben is 

 úgynevezett >>jó fajokká« fognak szilárdulni. Az elszigetelődés nagy- 

 részt már mai nap is fennáll, mert a Spalaxok a föld alatt élő, teljesen 

 vak állatok, a melyek nem vándorolnak és nem kóborolnak s ennek 

 következtében minden egyes földrajzi vidéken bizonyos határozott 

 környezeti viszonyokhoz vannak kötve. Könnyen belátható tehát, 

 hogy a környezetnek, nevezetesen az éghajlat, a talaj és a táplálék 

 milyenségének a befolyása a legnagyobb mértékben érvényesül a Spa- 

 laxokon s hogy ennek megfelelően minden más természetű vidéken 

 más S/>fl/íz.t'-alaknak is kellett kifejlődnie, ép úgy, mint a hogy a vak 

 bogarak, pl. az Ancphthalmus-ok, gyakran még az egymás közelében 

 fekvő barlangokban is más és más fajjal vannak képviselve. 



Ismeretes, hogy az >>elemi faj << fogalmát De Vries honosította meg 

 a biológiában, még pedig az Ocnothera Lamarckiana-n-dk nevezett és 

 általa tévesen természetes fajnak tartott növény alakjai alapján, 1 csak- 

 hogy a míg az ő elemi fajai véleményem szerint jórészt a mesterséges 

 tenyésztés eredményei, a melyek a szabad természetben, még ha létre 

 is jönnek, a kereszteződés következtében kiselejteződnek, 2 tehát alig 

 haladják meg az egyéni változatok értékét. 3 addig a Mesospalaxok 

 elemi fajai a természetben önnönmaguktól, a környezet befolyása alatt 

 létrejött és tér szerint is elkülönített, állandó alakok, s mint ilyenek 

 hasonlíthatatlanul magasabb rendű fokozatok De 

 Vries elemi fajainál. 



1 H. De Vries, Die Mutationstheorie. I. Die Entstehung der Arten durch 

 Mutation, Leipzig, 190 1. 



2 Méhely Lajos, De Vries faj keletkezési elméletének kritikája ; Természet- 

 tud. Közlöny, LXXXV— LXXXVI. Pótfüzet, 1907. 



3 G. A. Boulenger, On the Variations of the Evening Primrose (Oenothera 

 biennis L.) ; Journal of Botany, 1907. 



