259 



fogkoronát és sokáig megmaradnak, de a meglettkorú fog rágólapján 

 egy-egy zománczszigetté alakulnak át, úgy hogy az öreg, de még teljesen 

 le nem koptatott rágólapon egy kicsiny elülső-külső, egy nagyobb belső 

 s egy még nagyobb hátsó-külső, tehát összesen három zománczsziget 

 fejlődik ki (V. tábla, 4. és VI. tábla, n. rajz). 



A rágólap külső oldalán az említett két zománczredőn kívül még 

 egy harmadik, járulékos zománczredő mutatkozik (V. 

 tábla, 1. rajz), a mely azonban csak egy nagyon apró, hamar elenyésző, 

 az öregebb fogra át nem menő zománczszigetté lesz (V. tábla, 2. és 3. 

 rajz ; VI. tábla, 1. és 3. rajz). Ezt a járulékos zománczredőt, illetőleg 

 zománczszigetet, a mely a negyedik, vagyis a hátsó-külső zománcz- 

 hasábnak az egységét nem érinti, egy erőteljesebb, ősi 

 zománczredő maradványának kell tekintenünk, 

 mert még az ősibb Mesospalaxok, így a Sp. monticola anatolicus (VIII. 

 tábla, 1. rajz), a Sp. mont. turcicus (IX. tábla, 1 — 3. rajz) és a Sp. mont. 

 dolbrogeae (X. tábla, 1. rajz) ifjúkori fogán is megjelenik, azonban a 

 haladottabb Meso-, valamint a Macrospalaxokon már nyomát sem 

 találjuk. 



Ezzel a járulékos zománczredő vei ellenkező fejlődési irányban 

 mozog egy a fog elülső oldalán már a Sp. mont. turcicus némely példá- 

 nyán mutatkozó (IX. tábla, 3. és 4. rajz) s a Sp. mont. monticola (XI. 

 tábla, 1 — 3. rajz) és a Sp. mont. hercegovinensis (XI. tábla, 19. rajz) 

 valamennyi példányát jellemző erőteljes zománczbarázda, 

 a mely a legősibb Mesospalaxok fogának elülső oldalán levő enyhe 

 horpadásból fokozatosan fejlődött ki. Kétségtelen, hogy 

 ez a zománczbarázda, a mely sohasem lesz 

 zománczszigetté s teljességgel nem érinti az 

 első-belső zománczhasáb egységét, a fentebb 

 említett alakok új szerzeménye. /fr~^£>^\ ■ ct 



Említettem már, hogy a belső és a 

 két külső zománczredő négy zománc z- 



hasábra tagolja szét a fogkoronát CIAM^^ <X* 



(8. rajz), a melyek nagyon csekély módo- 

 sulást szenvednek a törzsfejlődés folyamán. 

 Mindig két külső (a 1 és a 2 ) és két belső 8. rajz. A Spalax microph- 

 (bi és & 2 ; zománczhasáb észlelhető, azonban thalmus^ első felső zápfogá- 



a fiatalkori rágólapon a hasábok különböző , na * JU on neg ^. f °™ an . cz , 



° r ... hasábja, a 1 = elulso-kulso, 



módon függnek össze egymással s egyik- a2 = hátsó . külsőj b i = 



másik átmenetileg le is fűződhetik. A Spa- elülső-belső, b- = hátsó- 



lax Ehrenbergi fogán az elülső-belső hasáb belső hasáb. Nagy. 8. 



17* 



