278 



izmát és a belső szárnyizmot hagytam meg. Erre lefejtettem a halánték- 

 izmot, mire a két alsó metszőfog rögtön olló módjára szétnyilott. Ebből 

 kiviláglott, hogy a metszőfogak szétnyilását csak az alsó állkapocs 

 harántizmának, vagy a belső szárnyizomnak az összehúzódása okozhatta. 

 Eldöntendő, hogy e működés a két izom melyikének tulajdonítandó, 

 egy másik koponyával hasonlóképen jártam el, csakhogy a halánték- 

 izom lefejtése előtt levágtam az alsó állkapocs harántizmát, azután 

 lefejtettem a halántékizmot, mire a két metszőfog nyom- 

 ban szétnyilott, bizonyságául annak, hogy ez a működés a 

 belső szárny izom rovására Írandó. Megtettem az ellenpróbát is, vagyis 

 egy harmadik koponyán meghagytam a megnevezettt három izmot, 

 azután lefejtettem a belső szárnyizmot s a metszőfogak összecsukva 

 maradtak, erre lefejtettem a halántékizmot issa metszőfogak 

 akkor sem nyiltak szét, jeléül annak, hogy az alsó állkapocs 

 harántizma nem tudja őket szétnyitni. Ebből egyúttal az is kiviláglik, 

 hogy a két alsó metszőfogat a halántékizom falcsonti lemeze tartja 

 összecsukva, mert csakis akkor nyilnak szét a belső szárnyizom hatására, 

 ha a halántékizmot mind a két oldalon lefejtettük. 



2. A külső szárnyizom (Ptery goideus externus ; XXXIII. tábla, 

 i. rajz, pte). Ez, a rágás mechanikájában nevezetes szerepű izom a 

 bütyöknyújtvány belső oldalán, közvetetlenül az izfej alatt és előtt 

 ered s azután két nyalábra hasad (XXXIII. tábla, 3. rajz, pte és pte{), 

 melyek egyike a harmadik felső zápfog tövének külső széle alatt a Proc. 

 ptery goideus külső lemezére (Lamina laterális, Tullberg) tapad, másika 

 pedig eme lemezt megkerülve, a szemgödörbe nyomul s ott a belső 

 szárnyizom tapadása felett rögzítődik. Rostjai rézsútosan befelé és elő- 

 felé tartanak s ha a kétoldali izom váltakozva húzódik össze, akkor 

 az illető állkapocsfél alsó zápfogainak rágólapjait a 

 felső rágólapokon kívülről befelé és kissé elő- 

 f e 1 é csúsztatja, tehát őrlő mozgást létesít. Az 

 a sajátosság, hogy a felső zápfogak kifelé, az alsók pedig befelé dőlnek, 

 úgy hogy a jobb- és baloldali fogak főtengelyei mintegy 45°-nyi szög 

 alatt hajlanak egymás felé (XXXIII. tábla, 2. rajz. d), miként kísér- 

 letileg meggyőződhetünk, korántsem akadályozza az oldal felé való 

 csúsztatást. Ha mind a két külső szárnyizom egyszerre húzódik össze, 

 akkor az alsó állkapocs condylusait viszi egyenesen előre, tehát a z 

 egész alsó állkapcsot előre húzza. 



