296 



nak fogmedri nyújtványa a metszőfogak erősbödésével karöltve a 

 Meso- s majd a Macrospalaxok sorában mindegyre hatalmasabbá válik : 

 m indezek a jelenségek oly benső fejlődési ösz- 

 szefüggést létesítenek az egyes Spalax-í a j o k kö- 

 zött, hogy azt csakis a vér rokonság alapján ért- 

 hetjük meg, ellenben teljesen érthetetlen ma- 

 radna a jelzett összefüggés megannyi jele, ha 

 minden faj egymástól függetlenül jött volna 

 létre. 



Ha a független, 1 sugárirányú fejlődés valóság volna, akkor egy-egy 

 alnem testvérfajainak nagy hasonlóságát, sőt még a magasabbrendű 

 categoriák egységes alapszabását is valamilyen, a szervezetekben rejlő 

 czéltudatos hajtóerő, olyan BLUMENBACH-féle nisus forma- 

 tivus működésének kellene tulajdonítanunk, a mely a szakadatlanul 

 változó külső befolyásoktól függetlenül, előre meghatározott 

 irányban és kitéri thetetlenül vitte előre a szervezeteket a fejlődés 

 útján és minden egyes fejlődési vonalon csaknem azonos ered- 

 ményt hozott létre. 



Ekként valamilyen titokzatos, teljesen ismeretlen tényezőt vinnénk 

 bele a fajkeletkezés magyarázatába, a mely pedig a külső befolyások- 

 nak mai nap már eléggé ismeretes formáló ereje mellett teljesen fölös- 

 leges. De nemcsak fölösleges, hanem egyúttal hiábavaló is, mert még 

 így is érthetetlen maradna a Spalax-ía.] oknak egymáshoz való nagy 

 hasonlósága. Ugyanis, ha az a bizonyos hajtóerő a fajilag külön- 

 böző protoblastákból, egymástól teljesen függetlenül, annyira hasonló 

 Spalax-ísL]oka.t tudott létrehozni, akkor — kérdezhetjük joggal — miért 

 nem hozott létre minden létező protoblasta-f aj ból egy-egy Spalax-í aj t ? 

 Ennek ép úgy meglett volna a lehetősége s a nehézség semmikép sem 



lett volna nagyobb, mert ha az a, a 1 , a 2 , a ?j stb. protoblasta- 



fajban megvolt az a belső tehetség, hogy az idők folyamán A, A 1 , A 2 , 

 A 3 Spalax-fa.)]á. fejlődhetett, ugyanennek a tehetségnek az a 4 , a b , a G 



stb. protoblasta-f aj ban is meg kellett lennie, ha pedig ezt a benne 



rejlő tehetséget az a, a 1 , a 2 , a 3 stb. protoblasta-faj kiváltotta, 



minthogy a független fejlődés hívei a külső okok hatását 

 -kizárj á k, nem látható be, miért nem váltotta ki az a 4 , a b , a G stb. 



1 Félreértések kikerülése végett megjegyzem, hogy az EiMER-féle ortho- 

 genesis, mely a szervezetek törvényszerű s kitéríthetetlenül néhány kevés irány- 

 ban haladó változásait jelenti, semmikép sem azonos a független fejlődéssel. Az 

 orthogenesis elmélete a faj formálódás több irányát engedi meg ugyan, azonban 

 a közös törzsalakból való eredet, tehát a vérrokonság alapján áll. 



