297 



protoblasta-faj s miért nem népesíti be a földet mai nap csupa Spa- 

 lax-Í3i] ? x 



Hogy ez nincs úgy, hogy a Spalaxok mellett még sok százezer más 

 faj is él a földön, az épen annak a bizonyítéka, hogy a Spalax-íajok 

 sem keletkezhettek egymástól függetlenül, már eredettől fogva fajilag 

 különböző protoblastákból, hanem csakis egy olyan közös 

 ősalakból, a melynek szervezete már magában 

 foglalta a mai Sftalax-s zervezet alapvonásait. 



Ez a közös ősalak nyilván valamilyen rendesen látó, külső füllel 

 és külső farkkal felruházott, földfeletti életet élő, de már orrával túró, 

 némikép a mai Rhizomys-ekhez hasonló rágcsáló állat lehetett, a mely- 

 nek ivadékai bizonyos kényszerítő külső okok következtében a föld- 

 alatti életre kezdtek átmenni s idők folytán teljesen a földalatti élethez 

 alkalmazkodván, külső fülüket, szemüket és farkukat elvesztették, de 

 a túrás és rágás műszereit annál tökéletesebben fejlesztették ki. Mindez 

 valószínűleg már az Alsó-Pliocaenben történt, mert a Felső-Pliocaenben 

 már ott találjuk a Prospalax ftriscus-t, a mai Spalaxok közvetetlen ősét. 



A fejlődésnek ez az egyedül belátható folyamata bizonyára csak 

 egyetlen egyszer ment végbe a természetben, 

 holott ha a független fejlődés szerint folyt volna le a fajkeletkezés, akkor 

 ennek minden Spalax-fajra nézve mindannyiszor 

 külön-külön kellett volna ismétlődnie, a mi teljes 

 képtelenség, mert a faj átalakulásának minden lépé- 

 sét a környezeti viszonyok bizonyos akkori 

 állapota kényszeríti ki, már pedig a föld történetében 

 már egyszer elmúlt állapotok sohasem ismétlődnek teljes azonossággal, 

 tehát azok a külső okok sem ismétlődhettek mindannyiszor, a hányszor 

 egy-egy Spalax-ía.] létrejött. 



II. A lassú és fokozatos fejlődés bizonyítékai. 



Ámbár a természetvizsgálók többsége mai napig is változatlanul 

 fenntartotta azt a DARWiN-féle alapelvet, hogy a fajok hosszú idők 

 folyamán, lassú és fokozatos átalakulás útján 

 jönnek létre, újabb időben mégis mindinkább szaporodik azoknak a 

 búvároknak a száma, a kik a folytonos fejlődés (evolutio 



1 Ez a gondolatmenet természetesen bármely más fajkörre is alkal- 

 mazható. 



